Справа № 165/2547/17
Провадження № 2/165/11/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ушакова М.М.,

з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

03 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Нововолинської міської ради Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 18 грудня 2017 року залучено в якості третьої особи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - ОСОБА_5.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 21 травня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області, третя особа - ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зупинено до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника, третьої особи - ОСОБА_5. Ухвалою Нововолинського міського суду від 24 вересня 2018 року поновлено провадження у даній справі.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 05 листопада 2018 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - ОСОБА_4.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 05 листопада 2018 року у задоволенні клопотання представника третьої особи про прийняття позовної заяви третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до Нововолинської міської ради Волинської області, треті особи: ОСОБА_1 та державний нотаріус Нововолинського міського нотаріального округу ГТУЮ в Волинській області про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовною заявою свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її рідна бабуся - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на частину квартири АДРЕСА_1, грошові заощадження разом з належними до них процентами, девідентами та іншими компенсаційними виплатами, що зберігаються в ощадному банку №6519 міста Нововолинська, Волинської області, на особових рахунках НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 та НОМЕР_6 та грошові заощадження разом з нарахованими до них процентами, девідентами та іншими компенсаційними виплатами, що зберігаються в філії ощадного банку №6519/06 міста Нововолинськ, Волинської області на особовому рахунку НОМЕР_7 та НОМЕР_8. Позивач вказує, що за свого життя її бабуся проживала сама, була одна зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, за свого життя її бабуся заповітом від 24 квітня 2017 року на випадок своєї смерті зробила розпорядження згідно якого, все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, в тому числі належна їй частка квартири АДРЕСА_1 перейде їй, як її внучці. Позивач у позові посилається на те, що її бабуся померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, таким чином вона повинна була звернутися в нотаріальні органи із відповідною заявою до 26 жовтня 2017 року, з метою реалізації своїх прав, вона вже відповідний пакет документів раніше надала приватному нотаріусу ОСОБА_7, проте, залишалося фактично лише написати та подати відповідну заяву про прийняття спадщини, натомість вказаний нотаріус тривай час перебував у відпустці, а позивач фактично за день до закінчення строку для подання такої заяви травмувала ногу та перебувала на листку непрацездатності. Позивач у зв'язку із хворобою та відпусткою нотаріуса вважає, що нею з поважних причин пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити їй додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в два місяці після вступу рішення в законну силу, судові витрати по справі залишити за нею.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у ньому, просили позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні пояснила, що її бабуся ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та відкрилась спадщина на її майно, за життя бабуся склала заповіт на її ім'я, позивач звернулась до нотаріуса в липні 2017 року, потім нотаріус була у відпустці. Позивач та її представник пояснили, що вважають останній день подання заяви про прийняття спадщини 26 жовтня 2017 року, оскільки позивач травмувала ногу та з 26 жовтня 2017 року перебувала на лікарняному, тому вважають, що строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин.

Представник відповідача Нововолинської міської ради Волинської області до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:ОСОБА_4 - ОСОБА_8 до проведення судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участіта ухвалити рішення з урахуванням письмових пояснень третьої особи, та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог про надання додаткового строку на прийняття спадщини, як таких, що не знайшли свого підтвердження.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, прийшов до висновку, що позов є безпідставним і до задоволення не підлягає.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 26 квітня 2017 року встановлено, що ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.7).

Із довідки ЖКП №1 Нововолинської міської ради від 03.07.2017 року №194 виданої ОСОБА_1 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживала бабуся ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року і до дня смерті була зареєстрована за даною адресою, на день смерті в квартирі ніхто не був зареєстрований (а.с.8).

Судом встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_6 24 квітня 2017 року заповіла онуці ОСОБА_1 все належне їй майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалось, в тому числі належну їй частку квартири АДРЕСА_1, а також все те, що буде їй належати та на що вона за законом буде мати право на момент її смерті (а.с.9). Заповіт зареєстровано в спадковому реєстрі, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10).

Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.06.2006 року вбачається, що на підставі ст.1261 ЦК України, спадкоємцями майна гр. ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року є його дружина ОСОБА_6, мешканка АДРЕСА_2, спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з: грошових заощаджень разом з належними до них процентами, девідентами та іншими компенсаційними виплатами, що зберігаються в ощадному банку №6519 міста Нововолинська, Волинської області, на особових рахунках НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6; грошових заощаджень разом з належними до них процентами, девідентами, та іншими компенсаційними виплатами, що зберігаються в філії ощадного банку №6519/06 міста Нововолинська, Волинської області, на особових рахунках НОМЕР_7, НОМЕР_10 (а.с.12).

Із договору міни від 29.09.2006 року встановлено, що ОСОБА_10, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 з однієї сторони, та ОСОБА_6, що проживала за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_5, що проживав за адресою: АДРЕСА_3, з другої сторони, за цим договором кожна із сторін передала другій стороні у власність одну квартиру в обмін на іншу квартиру, в наслідок міни сторона один набула у власність АДРЕСА_2, а сторона два набула у власність АДРЕСА_1 (а.с.11).

Із листа державного нотаріуса Нововолинської ДНК Волинської області, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) встановлено, що станом на 15 листопада 2017 року заяви про прийнятття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 не надходили, спадкова справа на майно померлої ОСОБА_6 не заводилась (а.с.18,19).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від 23.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.44).

Із ксерокопії спадкової справи №82 за 2017 рік померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 вбачається, що в матеріалах спадкової справи №82/2017 рік міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_5 про прийняття спадщини за законом від 14.12.2017 року, яка надійшла державному нотаріусу Нововолинської ДНК Волинської області 19.12.2017 року (а.с.51-53).

Частиною 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, ці обставини суд визнав поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов покликалась на те, що її бабуся ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, таким чином позивач вважала, що повинна була звернутись в нотаріальні органи із відповідною заявою до 26 жовтня 2017 року, вказавши, що з метою реалізації своїх прав вона відповідний пакет документів раніше надала приватному нотаріусу ОСОБА_7, проте, залишалось фактично лише написати та подати відповідну заяву про прийняття спадщини, натомість вказаний нотаріус тривалий час перебував у відпустці, а вона фактично за день до закінчення строку для подання такої заяви травмувала ногу, на підтвердження чого позивач долучила до позову копію листка непрацездатності (а.с.13), а відтак позивач до нотаріуса у встановлений законом строк із офіційною заявою про прийняття спадщини не звернулась. Зазначені обставини позивач вважає тими об'єктивними та поважними причинами, які унеможливили прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Проте такі доводи позивача суд до уваги не приймає, оскільки причини на які позивач посилається, як на поважні причини пропуску строку прийняття спадщини не є тими поважними причинами, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї як для спадкоємця за заповітом на вчинення дій щодо прийняття спадщини, в даному випадку подання у шестимісячний строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, отже часом відкриття спадщини є день смерті особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач та її представник в судовому засіданні посилались на те, що бабуся позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тому вони вважають, що позивач повинна була звернутись в нотаріальні органи із відповідною заявою до 26 жовтня 2017 року, на що позивач та її представник вказали в судовому засіданні під час розгляду справи по суті та вважають, що шестимісячний строк ними не порушений без поважних причин, посилаючись на лікарняний позивача з 26 жовтня 2017 року та невірно рахуючи 26 жовтня 2017 року останнім днем прийняття спадщини.

За таких обставин посилання позивача на те, що вона травмувала ногу та перебувала з 26 жовтня 2017 року (а.с.13) на лікарняному, до уваги судом не беруться оскільки це не є підтвержуючим доказом волевиявлення позивача прийняти спадщину, а відповідно до ст.ст. 1220, 1270 ЦК України останнім днем шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини є 25 жовтня 2017 року, тобто позивач пропустила строк для прийняття спадщини без поважної причини.

Позивач сама зазначає, що їй було достовірно відомо про відкриття спадщини після смерті бабусі та наявність у неї нерухомого майна, проте нею як спадкоємцем жодних юридично значущих дій, пов'язаних із оформленням спадщини, здійснено не було. Позивач не надала суду допустимих доказів (заяви про прийняття спадщини) щодо її звернення до нотаріуса у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини і відмови нотаріуса у прийнятті цієї заяви.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Задоволення вимог про встановлення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька після спливу встановленого законом для вчинення цієї дії шестимісячного строку в ситуації, коли право на спадщину вже оформлено іншим спадкоємцем першої черги, яка є відповідно дружиною спадкодавця є недопустимим, оскільки це порушувало б закріплене в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року право на справедливий суд в такому його елементі, як правова визначеність.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Згідно п.3.4 даного Порядку, якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Необхідність подання оригіналів документів на майно передбачені при видачі свідоцтв про право на спадщину (або при визнання права на майно в судовому порядку), а не при подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 протягом шестимісячного строку після смерті бабусі ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року із заявою до нотаріальною контори про прийняття спадщини не зверталась та крім того, на час відкриття спадщини у житлі разом із спадкодавцем не проживала та спільного господарства з нею не вела.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не надано належних, достатніх та безспірних доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини чи інших обставин, які перешкоджали їй у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому наявні всі правові підстави для відмови в задоволенні позову.

Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.

Керуючись ст.12, ст.81, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273 ЦПК України,на підставі ст.1272 ЦК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4) до Нововолинської міської ради Волинської області (Код , пр. Дружби, 27, м.Нововолинськ, Волинська область, 45400) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку доВолинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2019 року.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков