Справа № 149/254/19
Провадження №4-с/149/3/19
"05" лютого 2019 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Робак М. В. ,
при секретарі Поліщук Л.А.
розглянувши увідкритому судовому засіданні скаргу Кредитної спілки "Альянс Україна" на постанову головного державного виконавця Хмільницького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачеві
У зв"язку з передчасністю винесеної постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, голова правління Кредитної спілки "Альянс Україна" просить визнати дії головного державного виконавця Шемети В.І. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві неправомірними та скасувати оскаржувану постанову.
В судове засідання представник Кредитної спілки "Альянс Україна" не з"явився, подавши заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримує та просить задоволити.
Державний виконавець в судове засідання не з"явився, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, у задоволені скарги просить відмовити. Крім того, для огляду в судовому засіданні надала матеріали виконавчого провадження.
Судом встановлено наступне.
З метою виконання рішення суду, державним виконавцем відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та "Інструкції з оганізації примусового виконання рішень" направлено запити до відповідних органів, з відповідей яких вбачається, що у боржника відсутнє майно за рахунок якого можливо виконати рішення.
Також, 08.11.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника на рахунку який відкритий в АТ "Ощадбанк", проте за даними банку на арештованому рахунку кошти відсутні.
22.12.2018 року державним виконавцем складено акт про відсутність майна у боржника.
26.12.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"
Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (ст. 5 Закону)
В ст. 10 Закону зазначається, що заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Відповідно до вимог ст. 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем у строки встановлені законодавством вчинено дії спрямовані на встановлення майна боржника, які виявились безрезультатними, внаслідок чого останнім було винесено оскаржувану постанову.
Проте, відповідно до ст. 18 Закону державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
В матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація про використання державним виконавцем свого права на отримання від боржника інформації щодо наявності майна на яке можливо звернути стягнення, пояснень з приводу не виконання нею рішення суду, яке є обов»язковим до виконання та не виконується протягом тривалого часу, внаслідок чого порушуються права стягувача.
Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює.
Беручи до уваги викладене, суд вважає, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП №57326492, винесена державним виконавцем 26.12.2018 року є передчасною та підлягає до скасування.
Керуючись ст.ст.353, 447-453 ЦПК України, суд,
Скаргу Кредитної спілки "Альянс Україна" задоволити.
Визнати дії головного державного виконавця Хмільницького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2018 року ВП №57326492, неправомірними.
Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2018 року ВП №57326492.
Про виконання ухвали суду повідомити суд та скаржника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.
Ухвала підлягає апеляційному оскарженню до Вінницького апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Робак М. В.