Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 278/2521/18

провадження № 61-14848св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) -ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгро-Полісся»,

відповідач за зустрічним позовом - державний реєстратор комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області Ватульєв Максим Володимирович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_3 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 02 липня 2019 року в складі колегії суддів: Галацевич О. М., Григорусь Н. Й., Микитюк О. Ю.,

ВСТАНОВИВ :

Зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгро-Полісся» (далі - ТОВ «Украгро-Полісся»), ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням уточнень, просила зобов`язати останню усунути їй перешкоди у користуванні спорудою гноєсховища шляхом демонтажу прибудови літера «а1» до цеху по забою та розробленню птиці, а також конструкції вентиляційного устаткування № 1 та провести роботи по відновленню конструктивних елементів до стану, що забезпечує належне використання майна; зобов`язати ТОВ «Украгро-Полісся» усунути їй перешкоди у користуванні вищевказаною спорудою, шляхом демонтажу паркану, провести роботи по відновленню конструктивних елементів до стану, що забезпечує належне використання майна, яке належить їй на праві власності.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником нежитлового об`єкта - гноєсховища, загальною площею 1086 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 . ТОВ «Украгро?Полісся», здійснюючи з 2014 року господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_4 , спорудило паркан та частину будівлі виробничого приміщення на території гноєсховища, забруднило його будівельним сміттям, що унеможливлює використання даного об`єкту за його функціональним призначенням. Крім того, ОСОБА_2 на суміжній земельній ділянці, яку вона орендує відповідно до договору оренди землі від 25 травня 2015 року, без отримання відповідних дозволів, з порушенням будівельних норм збудовано цех по переробці птиці, право власності на який оформлено у 2016 році, чим порушено її право на безпечне користування належним їй майном - гноєсховищем.

У жовтні 2018 року ТОВ «Украгро?Полісся»подав зустрічну позовну заяву, у якій просив: визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Житомирського району та області Ватульєва М. В. (далі - державний реєстратор) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 42003470 від 11 липня 2018 року, прийнятого щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 номер запису про право власності 26989507 щодо майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , а саме: корівника кам`яного, пункту штучного осіменіння та гноєсховища бетонного. Обґрунтовував вимоги тим, що ОСОБА_1 не надала державному реєстратору жодних належним чином оформлених правовстановлюючих документів на вищевказане майно.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні спорудою гноєсховища, що розташована по АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу: прибудови літера "а1"; вентиляційного устаткування "№ 1", що відносяться до будівель цеху по забою та розробленню птиці за адресою АДРЕСА_4 ; зобов`язано ТОВ «Украгро?Полісся» усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 спорудою гноєсховища за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу паркану, яким огороджена земельна ділянка площею 1,6464 га з кадастровим номером :01:000:1149, в межах гноєсховища та на відстані 4,5 м від нього з північно-східної та південно-західної частин та проведенню робіт, які б забезпечували використання гноєсховища у стані який передував його зайняттю.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив із того, що ОСОБА_2 і ТОВ «Украгро?Полісся» своїми діями порушили права ОСОБА_1 на володіння, користування і розпорядження власністю, зайняли частину належного їй на праві власності гноєсховища, збудувавши на ньому виробничі приміщення та паркан, а тому права позивачки мають бути відновлені шляхом зобов`язання відповідачів усунути їй перешкоди у користуванні спорудою гноєсховища. Заявлені вимоги за зустрічним позовом суд визнав безпідставними, адже ТОВ «Украгро?Полісся» не доведено порушення законодавства України при вчиненні оспорюваних дій.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 02 липня 2019 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 березня 2019 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю скасовано, ухвалено нове рішення про залишення її позову без задоволення.

У решті рішення суду залишити без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, виходив із того, що на момент набуття ОСОБА_2 права оренди земельної ділянки, на якій частково розміщене спірне гноєсховище, та на момент передачі її в оренду ТОВ «Украгро?Полісся» право власності ОСОБА_1 на зазначене гноєсховище не було зареєстровано, а земельна ділянка, на якій розташована ця споруда не була сформована, у зв`язку з чим правові підстави для захисту прав позивачки у обраний нею спосіб у суду першої інстанції були відсутні. Суд погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову з підстав недоведеності ТОВ «Украгро?Полісся» порушення прав та/чи інтересів останнього прийнятим рішенням державного реєстратора про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на корівник кам`яний та пункт штучного осіменіння.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду в частині зустрічного позову не оскаржується, а тому в силу статті 400 ЦПК України в цій частині не переглядається судом касаційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, неправильно застосував норми матеріального права, зокрема статтю 41 Конституції України, статті 317, 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), та помилково скасував рішення суду першої інстанції.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У жовтні 2019 року до Верховного Суду від ТОВ «Украгро?Полісся»надійшов відзив,в якому заявник просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду залишити без змін.

У листопаді 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив ТОВ «Украгро?Полісся», в якій вона підтримала доводи своєї касаційної скарги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано справу із суду першої інстанції.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судами встановлено, що рішенням загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Садки» (далі - СТОВ «Садки») від 18 вересня 2009 року надано дозвіл на виділення майна ОСОБА_1 в натурі, оформлення технічної документації та права власності на корівник кам`яний, пункт штучного осіменіння та гноєсховище бетонне 15х75 м. Відповідно до накладної СТОВ «Садки» від 20 вересня 2009 року ОСОБА_1 виділено вищевказане майно в рахунок майнового паю.

01 лютого 2010 року ОСОБА_1 отримала два свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Садки СТОВ «Садки» та СТОВ «Садки» серії ЖИ-6 №325977 та серії ЖИ-6 №325976 відповідно.

Інвентаризаційна справа на гноєсховище від 28 квітня 2010 року містить інформацію про те, що воно виготовлене із залізобетонних плит та має розміри по зовнішньому периметру 75,4 х 15 метрів.

26 вересня 2011 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на будівлю штучного осіменіння та корівник у тому ж населеному пункті, які розташовані по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 відповідно.

11 липня 2018 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на гноєсховище загальною площею 1086 кв.м, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2014 році на замовлення ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1149.

25 травня 2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Житомирській області, як орендодавцем, і ОСОБА_2 , як орендарем, укладений договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6464 га, кадастровий номер :01:000:1149, на якій наявні нежитлові будівлі (корівник двухрядний з молочним блоком) строком на 25 років. 01 липня 2015 року ОСОБА_2 зареєструвала право оренди на зазначену земельну ділянку.

01 квітня 2016 року ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на цех по забою та розробленню птиці, який розташований в АДРЕСА_4 , та створений шляхом реконструкції належного їй за договорами купівлі-продажу від 11 червня 2014 року на праві власності корівника.

03 січня 2018 року на підставі договору оренди ОСОБА_2 передала в оренду ТОВ «Украгро-Полісся» вказаний цех по забою та розробленню птиці за адресою: АДРЕСА_4 та дві земельні ділянки, одна з яких з кадастровим номером :01:000:1149, що має площу 1,6464 га.

Як вбачається із технічного паспорта на цех по забою та розробленню птиці за адресою: АДРЕСА_4 , виготовленого станом на 22 березня 2016 року, усі приміщення та прибудови цеху по забою та розробленню птиці, зокрема і прибудова "а1" та вентиляційне устаткування "№1" побудовані в 2016 році.

Відповідно до висновків судового експерта № 84/01-2019 від 08 січня 2019 року споруда гноєсховища розміщена частково в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1149, що за адресою: АДРЕСА_4 - 38%, а частково в межах несформованої земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 - 62%.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтями 319, 386-387 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

За змістом частини третьої статті 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Судами встановлено, що право власності на споруду гноєсховища ОСОБА_1 у визначеному законом порядку зареєстровано у 2018 році, тобто після оформлення ОСОБА_2 у 2016 році права оренди на земельну ділянку, в межах якої розташована ця споруда (38% згідно висновку експерта).

Земельна ділянка, на якій розташоване гноєсховище не сформована, будь-яке право на неї ОСОБА_1 не оформлено.

ОСОБА_2 на відведеній їй в оренду земельній ділянці у 2016 році здійснила будівництво прибудови літера "а1», вентиляційного устаткування "№ 1", що відносяться до будівель цеху по забою та розробленню птиці, право власності на який зареєструвала у визначеному законом порядку 01 квітня 2016 року, а ТОВ «Украгро-Полісся» встановило паркан у межах переданої в оренду земельної ділянки на підставі договору оренди від 03 січня 2018 року.

Договір оренди земельної ділянки, укладений 25 травня 2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Житомирській області, як орендодавцем, і ОСОБА_2 , як орендарем, недійсним не визнавався.

Апеляційний суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, врахувавши, що на момент набуття ОСОБА_2 права оренди земельної ділянки, на якій частково розміщене спірне гноєсховище, та на момент передачі її в оренду ТОВ «Украгро-Полісся», право власності ОСОБА_1 на спірне гноєсховище не було зареєстровано, а земельна ділянка, на якій розташована ця споруда не була сформована, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без змін постанови апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного суду від 02 липня 2019 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгро-Полісся»про усунення перешкод у користуванні власністю залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель