Провадження № 2/522/1303/19
УХВАЛА

19 грудня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

26 грудня 2017 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

13 березня 2018 року в інтересах ОСОБА_1 до суду подано зустрічний позов про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, а також клопотання про забезпечення позову.

16 березня 2018 року ухвалою суду прийнято до свого провадження зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя та обєднано цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя.

16 березня 2018 року ухвалою суду клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково та накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

06 липня 2018 року постановою апеляційного суду Одеської області, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Воронкова В.О. залишено без задоволення, а вказану ухвалу залишено без змін.

05 травня 2018 року ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Загороднюка В.І. прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя.

25 вересня 2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси під головуванням судді Загороднюка В.І. виділено в окреме провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (а.с. 3 Т.1).

31 жовтня 2018 року до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить відмовити повністю у задоволенні позову (а.с. 140-144 Т.2)

04 лютого 2019 року за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа трьох томах надійшла в провадження судді Чернявської Л.М.

15 лютого 2019 року ухвалою суду прийнято до свого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та встановлено продовжити розгляд справи за правилами загального провадження зі стадії судового розгляду (а.с. 2, Т.4).

17 липня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кравченко О.Ю. звернувся до суду з клопотанням про оголошення перерви в підготовчому засіданні (відкладенні розгляду справи) у зв`язку з тим, що адвокат Лепіхіна О.П., яка здійснює представництво інтересів позивача перебуватиме у відпустці в день засідання (а.с. 29-31, Т. 4).

Розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин.

В судове засідання 19 грудня 2019 року позивач не зявився, що є черговою повторною неявкою позивача в судові засідання 18.07.2019 року та 23.10.2019 року, про час, дату і місце яких позивач повідомлявся належним чином.

19 грудня 2019 року від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Воронкова В.О. надійшла заява про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя без розгляду з підстав чисельним зловживанням процесуальними правами та черговими неявками позивача. Крім того, представник позивача зазначив, що за весь 2019 рік позивач та його представники жодного разу не з`явились в судове засідання, яке ними було ініційоване, чим грубо порушують ст. 44 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд встановив, що матеріали справи містять докази належного сповіщення позивача про розгляд справи у судових засідання, що були призначені 18.07.2019 року, 23.10.2019 року та 19.12.2019 року за зазначеною позивачем адресою, про що в матеріалах справи є відповідна інформація.

Заяв, які суд міг би розцінювати як заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем не подавалось.

З огляду на складність змісту правовідносин між сторонами, справа не може бути розглянута без участі позивача. Справа вже тривалий час знаходиться в провадженні суду при цьому позивач не вчиняє будь-яких дій для прискорення розгляду справи.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні неявки позивача, що сповіщений належним чином про час, дату і місце судового засідання як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Крім того, Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя перебуває в провадженні Приморського районного суду м. Одеси з 2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

Як видно з матеріалів справи, позивач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом надіслання судових повісток на зазначену в позові адресу місця проживання позивача. Проте, в судові засідання, протягом 2019 року сам позивач жодного разу не з`явився.

17 липня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кравченко О.Ю. звернувся до суду з клопотанням про оголошення перерви в підготовчому засіданні (відкладенні розгляду справи) у зв`язку з тим, що адвокат Лепіхіна О.П., яка здійснює представництво інтересів позивача перебуватиме у відпустці в день засідання. При цьому, в судове засідання, а ні позивач, а ні представник позивача в судове засідання не з`явились. Проте, суд не може прийняти до уваги вказане клопотання та визнати причини неявки позивача та його представника поважними, оскільки вказане клопотання подане також повноцінним представником позивача, що підтверджується матеріалами справи, який ознайомлений з матеріалами справи та міг би приймати участь в розгляді справи. Дані обставини, на думку суду вказують на зловживання процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Отже, причини вказані в заяві представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравченко О.Ю. від 17.07.2019 року про відкладення розгляду справи не можуть бути визнані поважними, тобто підстав для особистого неприбуття позивача в судове засідання 17.07.2019 року не було.

Умовою для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 та ч. 5 ст. 223 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Внаслідок чого, суд вважає, що позивач допустив безпідставні неявки в судові засідання, а саме 18.07.2019 року, 23.10.2019 року та 19.12.2019 року.

Отже, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились у систематичному не з`являнні в судові засідання, з метою зловживання своїми правами та безпідставного затягування судового розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає можливим застосувати наслідки, які передбачені ст. 257 ЦПК України та залишити без розгляду позов ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська