30.01.2019 ЄУН № 337/3464/18
Провадження № 2/337/149/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді Гнатик Г.Є.
за участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про встановлення місця проживання дитини разом з матір'ю,
У серпні 2018 року позивачОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: відділ по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про встановлення місця проживання дитини разом з матір'ю.
Позовна заява мотивована тим, що з 27.03.2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2013 року. Під час перебування у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3, яка після припинення подружніх стосунків сторін проживаєразом з нею. Після народження доньки, її було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3, де була зареєстрована та проживала позивач. Зараз дитина фактично проживає разом з позивачем в квартирі за адресою:АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності.
Посилаючись на те, що вони з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства, а також на те, що вони не можуть дійти згоди щодо виховання доньки, зокрема її реєстрації за фактичним місцем проживання, просила суд: визначити місце проживання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвалою суду від 20.08.2018 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви та отримання інформації з підтвердженням зареєстрованого місця проживання відповідача, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 25.09.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подав.
Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Представник третьої особи - відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Романенко О.О.просиларозглядати справу у її відсутність, вирішити спір з урахуванням інтересів дитини, врахувати висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з матір'ю.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2009 року, шлюб розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2013 року, яке набрало законної сили 07.06.2013 року (арк.20).
Під час шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2(арк.15).
Позивач ОСОБА_1 з 08.11.2005 року, а її донька ОСОБА_3 з 03.08.2009 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 (арк.24-25).
Після припинення шлюбних відносин сторін, дитина проживаєразом з матір'ю - позивачем ОСОБА_1
Згідно з актом обстеження умов проживання №10-09/2123 від 16.10.2018 року, ОСОБА_3, 2009 року народження, проживає в квартирі АДРЕСА_1 разом з матір'ю ОСОБА_1 та ОСОБА_5, чоловіком з яким позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах.В квартирі для дитини створені належні умови для проживання (арк. 47).
Квартира АДРЕСА_1,належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2017 року (арк.21-23).
Позивач ОСОБА_1 на даний час не працює, знаходиться у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами (арк.49).
Відповідач ОСОБА_2 з 13.10.2001 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (арк.10).
МалолітняОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається у 4-му класі Запорізького загального освітнього багатопрофільного навчально-виховного комплексу №106. За період навчання у школі, її батько ОСОБА_2 відвідував доньку у шкоді три рази, останній раз у вересні 2015 року (арк.48).
Згідно з інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 16.10.2018 року №2578/03-Х, фахівцем Центру з малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в присутності матері була проведена бесіда в результаті якої з'ясовано, що дитина любить та сумує за батьком, позитивно ставиться до чоловіка, який перебуває з матір'ю у фактичних шлюбних відносинах, відрізняє відмінності між вітчимом та біологічним батьком, бажає проживати разом з матір'ю та вітчимом (арк.50).
Згідно зВисновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району від 22.10.2018 року за №01/01-22/1055, визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір'ю ОСОБА_1 (арк.45-46).
Відповідно до ч.8, 9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 141, 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно з частинами 1,2 ст.161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає (ч.4ст.29 ЦК України).
З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв'язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітньоїдитини з матір'ю.
До таких висновків суд прийшов з тих підстав, що дитина, яка не досягла 10 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Визначення місця проживання малолітньої дитини за конкретною адресою унеможливлює маніпуляції з боку того з батьків, з ким буде проживати дитина, зокрема проживати де завгодно, унаслідок чого батько дитини не буде мати змоги брати участь у її вихованні.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 12 квітня 2017 року, справа № 6-15цс17.
Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, мати дитини має на праві приватної власності квартиру, в якій постійно проживає разом з донькою за адресою: АДРЕСА_1, створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини, донька відвідує навчальний заклад, проживання дитини з матір'ю відповідає її інтересам.
При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з матір'ю, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини.
Також суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, відзив або зустрічний позов в обґрунтування своїх заперечень не подавав.
З огляду на викладене, визначення місця проживання дитини з матір'ю із зазначення конкретної адреси не суперечить вимогам діючого законодавства, не порушує чиїх-небудь прав, та виходячи із максимально можливого урахування інтересів дитини,на підставі об'єктивно встановлених обставин, суд дійшов висновку про визначення місця проживання малолітньої доньки сторін з матір'ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись ст.7,19,141,150,155,160,161 СКУкраїни, ст.11 Закону України «Про охоронудитинства», ст.29 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,142,259,263-265,430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити місце проживання малолітної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.Є. Гнатик