справа № 362/1141/16-ц
головуючий у суді І інстанції Корнієнко С.В.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Писана Т.О.
УХВАЛА

22 серпня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Писана Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2016 року по справі за позовом прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Київській області та Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - ОСОБА_1 , про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 25 липня 2019 року подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, оскільки, пропущено строк на апеляційне оскарження.

У відповідності до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваного рішення вона отримала 15 липня 2019 року.

Однак, дослідивши матеріали справи суд встановив, що скаржник 08 липня 2016 року зверталась до суду з апеляційною скаргою на це саме рішення.

Апеляційним судом Київської області 25 жовтня 2016 року було винесено рішення про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Таким чином обставини щодо несвоєчасного отримання оскаржуваного рішення ОСОБА_1 не підтвердила.

А тому, скаржнику потрібно зазначити поважну причину пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

За правилами статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення вказаних недоліків, а саме: зазначити поважну причину пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2016 року залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана