Справа 484/770/18 Головуючий по 1 інстанції Медведєва Н.А.
Провадження 22-ц/812/328/19 Доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського Апеляційного суду в складі:

головуючий суддя - Колосовський С.Ю.,

судді: Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі: позивача ОСОБА_2, представників відповідача Мельникова В.І., Хабловської О.В., Рибченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Миколаївського обласного центру зайнятості

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2018 року

за позовом ОСОБА_2 до Миколаївського обласного центру зайнятості про зобов'язання продовжити дію безстрокового трудового договору,

встановила:

В грудні 2018 року Миколаївський обласний центр зайнятості звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року ухваленої по справі за позовом ОСОБА_2 про зобов'язання продовжити дію безстрокового трудового договору.

У заяві зазначив, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року змінено та резолютивна частина рішення в частині позовних вимог викладена в іншій редакції. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано Миколаївський обласний центр зайнятості перевести ОСОБА_2 з посади директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості на посаду директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості на підставі його заяви від 20 січня 2018 року.

29 листопада 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження з виконання вказаної постанови.

Однак посада директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру не є вакантною, її обіймає ОСОБА_6, отже виконання судового рішення призведе до порушення права останньої на працю. Крім того, ОСОБА_2 знаходиться у соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Враховуючи викладені обставини Миколаївський обласний центр зайнятості просив відстрочити виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року строком на один рік.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2018 року, з урахуванням ухвали від 22 грудня 2018 року цього ж суду про виправлення описки, у задоволені заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі Миколаївський обласний центр зайнятості просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року змінено та резолютивна частина рішення в частині позовних вимог викладена в іншій редакції. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано Миколаївський обласний центр зайнятості перевести ОСОБА_2 з посади директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості на посаду директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості на підставі його заяви від 20 січня 2018 року.

На підставі вищевказаного судового рішення 26 листопада 2018 року видано виконавчий лист, а 29 листопада 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрите виконавче провадження з виконання постанови суду.

15 листопада 2018 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду у роз'ясненні постанови від 06 листопада 2018 року відмовлено.

14 грудня 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій у зв'язку із наданням боржником копій заяв від 07 листопада 2018 року про роз'яснення судового рішення та від 07 грудня 2018 року про відстрочку його виконання.

10 грудня 2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області одержано від Миколаївського обласного центру зайнятості заяви про відстрочення виконання постанови суду. В якій підставою відстрочення постанови зазначено те, що посада директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру не є вакантною та її обіймає ОСОБА_6, отже виконання постанови призведе до порушення її права на працю. Крім того, ОСОБА_2 знаходиться у соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відмовляючи у задоволенні заяви Миколаївському обласному центру зайнятості, районний суд виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів щодо обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а викладені в заяві обставини не дають підстав вважати, що вони є винятковими і суттєво утруднюють виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених в ухвалі доказів.

Так, однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 Кодексу законів про працю правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2 ст.18 ЦПК України ).

Згідно пункту 4 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

У ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

За правилами ч. 1, 3,4,5 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, закон пов'язує можливість відстрочення та розстрочення виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Наслідки переведення ОСОБА_2 на посаду директора філії для іншого працівника, який займає цю посаду - ОСОБА_6 в розумінні ст. 435 ЦПК України не є обставинами, які утруднюють виконання рішення.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного центру зайнятості залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2019р.

Головуючий: Судді: