Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа №473/3788/18

провадження №61-7618св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за касаційною скаргою Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області на постанову Миколаївського апеляційного суду від 07 березня 2019 року у складі колегії суддів: Коломієць В. В., Базовкіної Т. М., Данилової О. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Друга Вознесенська державна нотаріальна контора Миколаївської області,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з позовом, у якому просила скасувати постанову державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області Онищенко Л. В.

від 26 березня 2018 року про відмову в видачі свідоцтва про право

на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

2. Позовна заява мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

3. Вказане спадкове майно не пройшло державної реєстрації, у зв`язку з чим позивач звернулася до КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації», у якому замовила виготовлення технічного паспорту на будинок.

4. У подальшому позивач звернулася до приватного нотаріуса Кучерової Г. А. для внесення відомостей про нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 .

5. На підставі відповідного рішення нотаріуса право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок було зареєстровано, про що 19 грудня 2017 року видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

6. Разом з тим, за результатами звернення до Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок, з тих підстав, що спадкоємицею не було подано передбаченого статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документу, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок.

7. Позивач вважає такі дії державного нотаріуса протиправними, оскільки наданий до державної нотаріальної контори витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 грудня 2017 року про реєстрацію права власності відповідає вимогам законодавства та є чинним, і підтверджував право власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

8. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2018 року у складі судді Лузан Л. В. у задоволенні позову відмовлено.

9. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що нотаріусом правомірно відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки державна реєстрація права власності спадкодавця ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 була проведена з порушенням Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому нотаріус обґрунтовано вважав, що така інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підтверджує набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

10. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 07 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

11. Скасовано постанову державного нотаріуса Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області Онищенко Л. В. від 26 березня 2018 року про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

12. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що за умов наявності у нотаріуса Онищенко Л. В. інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на вказаний спірний житловий будинок за спадкодавцем ОСОБА_2 , вимога нотаріуса про надання спадкоємцем ОСОБА_1 іншого правовстановлюючого документа спадкодавця на зазначене нерухоме майно - є безпідставною.

13. Оскільки реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на будинок за спадкодавцем ОСОБА_2 є не скасованою, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність відмови нотаріуса Онищенко Л. В. у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із сумнівами у правомірності такої державної реєстрації.

14. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуваною постановою нотаріус Онищенко Л. В. безпідставно порушила покладений не неї обов`язок у вчиненні нотаріальної дії.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

15. У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року, Друга Вознесенська державна нотаріальна контора Миколаївської областіпросить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

16. Касаційна скарга мотивована тим, що державна реєстрація права власності на вищезазначений житловий будинок проведена приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучеровою Г. А. з порушенням норм цивільного законодавства України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що унеможливлювало використання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що зазначено в пункті З Глави 7 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

17. Заявник указує, що на підставі поданих ОСОБА_1 документів факт належності її матері ОСОБА_2 житлового будинку

АДРЕСА_1 за час життя не підтверджується, тому застосування пункту 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно для державної реєстрації права власності на цей житловий будинок після смерті особи є неможливим.

18. Касаційна скарга також містить посилання на те, що суд апеляційної інстанції проігнорував вимоги частини третьої статті 47 Закону України «Про нотаріат», яка передбачає, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

19. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 грудня 2017 року, виданий приватним нотаріусом Кучеровою Г. А., згідно якого право власності на спадковий житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є таким, що виданий з порушенням вимог законодавства України, та не може бути прийнятий для вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу позивачем до суду не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

20. Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

21. Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22. На підставі рішень Вознесенської міської ради від 26 вересня 1997 року та від 08 квітня 2008 року ОСОБА_3 було видано державний акт на земельну ділянку, площею 0,0567 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 .

23. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 .

24. Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулись її діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які зазначали, що до складу спадкового майна входить, зокрема, житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведено спадкову справу.

25. 23 березня 2013 року спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, яким погодили, що ОСОБА_1 перейде право власності на земельну ділянку, площею

0,0567 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 - право власності на Ѕ частку квартири

АДРЕСА_2 , на підставі чого в цей же день їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно.

26. Згідно технічного паспорту на житловий будинок

АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Вознесенське МБТІ» 25 липня 2017 року на ім`я ОСОБА_2 , рік побудови житлового будинку вказаний - 1975.

27. Відповідно до довідки КП «Вознесенське МБТІ» від 27 липня 2017 року згідно рішення виконкому Вознесенської міської ради від 24 травня 1994 року земельній ділянці та житловому будинку, які розташовані по АДРЕСА_1 присвоєна адреса АДРЕСА_1 . Право власності станом на 31 грудня

2012 року на житловий будинок за даною адресою не зареєстровано.

28. Рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерової Г. А. від 19 грудня 2017 року за померлою ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть від 22 квітня 2008 року) зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

29. Для вчинення нотаріальної дії ОСОБА_1 надала нотаріусу технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 , довідку КП «Вознесенське МБТІ» від 27 липня

2017 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вищевказаний будинок за спадкодавцем

ОСОБА_2 .

30. Постановою державного нотаріуса Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області Онищенко Л. В. від 26 березня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок

АДРЕСА_1 . Підставою такої відмови нотаріусом було зазначено, що спадкоємицею не було подано передбаченого статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документу, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

31. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

32. Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

33. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

34. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

35. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

36. Предметом позову у справі, яка переглядається, є скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок.

37. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

38. За правилом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

39. Обґрунтовуючи постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус посилалась на те, що спадкоємцем не було подано передбаченого статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документу, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок.

40. Позивач вважала, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки нею були надані нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на вищевказане нерухоме майно, реєстрація якого була проведена, відповідно до пункту 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1127 від 25 грудня 2015 року.

41. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

42. Державній реєстрації прав, зокрема, підлягає право власності (пункт 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

43. У справі, яка переглядається, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерової Г. А. від 19 грудня 2017 року.

44. Для вчинення нотаріальної дії ОСОБА_1 надала нотаріусу технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 , довідку КП «Вознесенське МБТІ» від 27 липня

2017 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вищевказаний будинок за спадкодавцем

ОСОБА_2 .

45. Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна встановлені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України

від 25 грудня 2015 року № 1127.

46. Відповідно до пункту 66 наведеного Порядку для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

47. Отже, спадкоємці наділені правом вчинити певні юридичні дії, які б вчинив сам спадкодавець, якби був живим. На підставі заяви спадкоємців здійснюється внесення записів про права спадкодавця, якщо останні вже виникли та це підтверджено відповідними правовстановлюючими документами.

48. Згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовлений КП «Вознесенське МБТІ» 25 липня 2017 року на ім`я ОСОБА_2 . Рік побудови житлового будинку вказаний - 1975.

49. Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

50. Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості, є необов`язковим.

51. Громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

52. Технічну інвентаризацію нерухомого майна в сільській місцевості розпочато згідно з Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056.

53. Облік такого майна здійснювався виключно за погосподарськими книгами сільських рад.

54. Здійснення державної реєстрації права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1975 рік) регулювалося підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Згідно з пунктом 6 цієї Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

55. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності.

56. Відповідно до пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, пунктом 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 19 січня 1976 року № 1/5, підтвердженням належності будинку може слугувати відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку, розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки.

57. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим.

58. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття об`єкта до експлуатації.

59. Відповідно до частини третьої статті 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, зокрема, які не відповідають вимогам законодавства.

60. Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

61. За приписами частини третьої статті 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

62. Встановивши відсутність у позивача всіх необхідних документів та відомостей щодо набуття спадкодавцем права власності на спірний житловий будинок, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області Онищенко Л. В. від 26 березня 2018 року про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, дійшов обґрунтованого висновку про те, що нотаріус відповідно до частини четвертої статті 49 Закону України «Про нотаріат» та у передбаченому Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України розглянула заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину та за результатами розгляду цієї заяви правомірно вчинила відповідну нотаріальну дію.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

63. Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

64. Суд першої інстанції, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

65. Скасовуючи правильне по суті рішення суду першої інстанції, та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин.

66. Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але апеляційним судом допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, судове рішення апеляційного суду, відповідно до статті 413 ЦПК України, підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області задовольнити.

2. Постанову Миколаївського апеляційного суду від 07 березня 2019 року скасувати, рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2018 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська