УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

20 грудня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вищевказаною позовною заявою.

В цей же день, після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, направлено запит до Відділу реєстрації місця проживання управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради для з`ясування місця реєстрації відповідача.

13 листопада 2019 року до суду надійшла відповідь з Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради щодо місця реєстрації відповідача, відповідно до якого, надати відомості про місце реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , відділ не має можливості, оскільки відсутня картотека.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М. від 15 листопада 2019 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху в зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.175 та ст.177 ЦПК України, позивачу надано десятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху.

18 листопада 2019 року зазначена ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси направлена поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача ОСОБА_1 , яка зазначена ним у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, вищевказану ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси позивач ОСОБА_1 отримав особисто 29 листопада 2019 року.

Відповідно до ст.123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок.

Таким чином, останнім днем десятиденного терміну усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі судді Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М. від 15 листопада 2019 року, є 09 грудня 2019 року.

Однак, у встановлений судом десятиденний термін позивач ОСОБА_1 недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі судді Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М. від 15 листопада 2019 року, не усунув.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.185 ЦПК України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом десятиденний строк, позовну заяву з доданими до неї матеріалами необхідно повернути останньому.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності до правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 9, 24, 55, 57, 68, 129 Конституції України, ст.ст.6, 10, 123, 124, 185, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - вважати неподаною і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Борєйко