П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Київ

Справа № 22-11629 Головуючий у1-й інстанції - Українець В.В.

Унікальний № 760/16992/19 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шпортила Ярослава Івановича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору,-

у с т а н о в и л а:

У червні 2019 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с.1-10).

Разом з позовом до суду була подана заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_6 просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 127,1 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміні (записи), окрім запису про накладання арешту до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчинити будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об`єктів нерухомості, право приватної власності та іншим органам стосовно реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації стосовно: нерухомого майна, а саме: квартири загальною площею 127,1 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000 (а.с.11-13).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року в задоволенні заяви адвоката Шпортило Я. І. про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, адвокат Шпортило Я. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову (а.с.67-70).

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у визначений судом строк не подали.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не з`явились, про місце та час апеляційного розгляду, ураховуючи положення ч.1 ст. 131 ЦПК, повідомлені належним чином.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , адвоката Шпортило Я. І., який просив апеляційну скаргу задовольнити, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, адвокат Шпортило Я. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним договору, просив визнати недійним з моменту укладання договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 06 травня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О. С. та зареєстрований в реєстрі за № 655.

Відмовляючи у задоволенні заяви адвоката Шпортило Я. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що безпосередньо стосовно самого нерухомого майна об`єкту спору майнового характеру між сторонами не існує та у випадку задоволення позову таке рішення суду не підлягає примусовому виконанню, позов не є майновим та не носить зобов`язального характеру, невжиття заходів забезпечення позову не призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання недійсним договору.

Указаний висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає помилковим з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У даній справі відповідно до змісту позовної заяви адвоката Шпортило Я. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , предметом позову є визнання недійним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи убачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року позов ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі 3 061 204 грн. 77 коп. був задоволений частково, стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 2 072 060 грн. 14 коп. передоплати за умовами укладеного між ними договору, 30 993 грн. 60 коп. - пені та 320 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення суду Деснянським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві за заявою позивача відкрите виконавче провадження № 56626407.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року була затверджена мирова угода між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в справі про розподіл майна та право власності на спірну квартиру було визнано за ОСОБА_4 . Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року скасована та справа повернута до суду для продовження розгляду.

19 червня 2018 року відповідно до договору дарування від 19 червня 2018 року ОСОБА_4 подарувала спірну квартиру ОСОБА_2

06 травня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, що зареєстрований в реєстрі за № 655, цим договором ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, спірна квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

З огляду на той факт, що між сторонами виник спір щодо дійсності договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , колегія суддів убачає підстави для часткового задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

На час розгляду справи існує достатньо обґрунтоване припущення, що ОСОБА_3 , як новий власник спірного майна, може розпорядитися ним, зокрема відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, для вжиття яких існували усі передбачені законодавством підстави.

При цьому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову - в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки арештом охоплюється неможливість вчинити дії, які позивач просить заборонити.

Достатнього обґрунтування вжиття додаткових заходів забезпечення у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії заява про забезпечення позову не містить.

Отже ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви адвоката Шпортило Я. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Шпортила Ярослава Івановича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу про часткове задоволення заяви адвоката Шпортила Ярослава Івановича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 127,1 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000.

Стягувач: ОСОБА_1 (ін. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Боржники: 1) ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 ).

2) ОСОБА_3 (ін. НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 серпня 2019 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома