Справа № 199/6645/18
РІШЕННЯ

іменем України

15.08.2019

м. Дніпро

справа №199/6645/18

провадження № 2/199/1024/19

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Столяренко А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, -

за участю учасників справи:

представника позивача - адвоката Губанової Ю.А.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Трофімова Д.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову посилався на те, що 27.09.2017 у м. Дніпро по вул. Каруни, в районі будинку №6, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та автомобілем Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 Так, водій ОСОБА_2 порушивши вимоги п.10.1 ПДР, здійснив зіткнення з автомобілем Мазда СХ-9, у зв`язку з чим автомобіль отримав механічні пошкодження.

Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2018 про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП.

Повна вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 198 248,28 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «СК «Мега-Гарант».

У відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вищевказаною страховою компанією на рахунок позивача було виплачено відшкодування двома платежами в розмірі 43 229,37 грн. та 44 274,12 грн.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 110 744,79 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та судовий збір, а всього 112 852, 24 грн.

Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.31).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана судова справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б. у зв`язку з перебуванням судді Скрипник О.Г. у відрядженні.

Ухвалою від 01 квітня 2019 року справу прийнято до свого провадження (а.с.62).

Ухвалою суду від 29 травня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.98).

15 серпня 2019 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення.

В судове засідання позивач, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового розгляду, не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримала позов та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Зокрема, пояснила, що 27.09.2017 у м. Дніпро по вул. Каруни, в районі будинку №6, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та автомобілем Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 Автомобілю Мазда СХ-9 спричинено механічні пошкодження. ОСОБА_1 було відремонтовано автомобіль і вартість відновлюваного ремонту склала 198 248,28 грн. ПАТ «СК «Мега-Гарант», в якому було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , прийняло рішення про здійснення страхового відшкодування та сплачено позивачу 43 229,37 грн. та 44 274,12 грн. 13.07.2018 та 14.08.2018 відповідно. Оскільки позивачем витрачено на відновлюваний ремонт 198 248,28 грн., а тому різниця відповідно до норм чинного законодавства підлягає стягненню з винної особи, тобто з відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі, підтримавши наданий письмовий відзив на позов (а.с.50-53). Зокрема зазначив, що стороною позивача не надано жодного доказу, що ОСОБА_1 є власником пошкодженого автомобіля Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 . Крім того, дорожньо-транспортна пригода сталася 27.09.2017, проте зазначений автомобіль було оглянуто лише 10.10.2017. Позивачем не надано доказів необхідності здійснення ремонту саме на заявлену грошову суму і що саме така грошова сума викликана пошкодженнями отриманими під час ДТП за участі автомобіля відповідача, а не іншою дорожньо-транспортною пригодою. Також ліміт відповідальності, передбачений полісом обов`язкового страхування складає 100000 грн., проте страховою компанією виплачено лише 87 503,49 грн., а тому сума в розмірі 12 496,51 грн. також підлягає стягненню зі страхової компанії. В обґрунтування своїх позовних вимог про стягнення моральної шкоди позивачем не надано жодного доказу. Також, просив суд врахувати, що у випадку заміни зношених деталей на нові збитки компенсуються з урахуванням фізичного зносу пошкоджених (замінених) деталей. За таких обставин, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечував в повному обсязі, підтримавши наданий відзив на позов.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Судом встановлено, що 27.09.2017 у м. Дніпро по вул. Каруни, в районі будинку №6, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та автомобілем Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1

Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2018 про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП (а.с. 10).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи.

Судом також встановлено та не заперечується сторонами по справі, що внаслідок ДТП автомобілю марки Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , завдано механічні пошкодження та заподіяні матеріальні збитки.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована ПАТ «СК «Мега-Гарант» на підставі полісу № АК/1627343 (а.с.9).

Страховиком ПАТ «СК «Мега-Гарант» визначено позивачу страхове відшкодування в сумі 43 229,37 грн. та 44 274,12 грн., яке було виплачено 13.07.2018 та 14.08.2018 відповідно (а.с.11,12).

Відповідно до Договору на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу №22/12-17 від 22.12.2017, наряду-замовлення до даного договору, квитанцій на оплату послуг за договором №22/12-17 від 22.12.2017, фактична вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 198 248, 28 грн. (а.с.13-14, 15-21, 22, 23, 24, 25, 26, 27).

Відповідно до положень ст. ст. 1187, 1188 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, та відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Суд не може взяти до уваги доводи сторони відповідача про те, що позивачем не доведено його право власності чи інше речове право на автомобіль, а відтак і право звернення до суду з цим позовом, з огляду на наступне.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Також, як роз`яснив у п.13 своєї постанови Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Водночас, судом встановлено і не заперечується сторонами, що під час ДТП ОСОБА_1 керував автомобілем Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював ремонт пошкодженого після ДТП автомобіля. Доказів того, що ОСОБА_1 неправомірно керував зазначеним автомобілем в день ДТП, суду не надано. Також в матеріалах справи наявна довідка приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Скиба І.А., з якої вбачається, що автомобіль марки Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 на підстав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.90).

Заперечуючи проти розміру завданого матеріального збитку, відповідач не спростував належними доказами суму витрачену позивачем ОСОБА_1 на відновлюваний ремонт автомобіля Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 . Своїм правом заявити клопотання про призначення відповідної експертизи для встановлення розміру матеріального збитку, не скористався, а отже у суду немає підстав ставити під сумнів належність та допустимість доказів вартості відновлювального ремонту автомобіля Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , який наданий стороною позивача.

Окрім цього, в матеріалах справи наявний Протокол огляду колісного транспортного засобу від 10.10.2017, в якому перелічені всі механічні ушкодження, отримані автомобілем Мазда СХ-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , під час ДТП , яке сталося 27.09.20017, проведеним експертом ОСОБА_7 . Даний огляд проведено у присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підписаний ними. При цьому ОСОБА_2 жодного зауваження до протоколу огляду не зазначив, про що останній не заперечував і в ході судового засідання. Доказів на спростування цих обставин, відповідачем суду не надано.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд також зазначає, що доказів того, що рішення ПАТ «СК «Мега-Гарант» про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 87 503,49 грн. (43 229,37 грн. + 44 274,12 грн.) при визначеному у Полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1627343 ліміті відповідальності в розмірі 100 000 грн., оспорено особою, яка завдала шкоди, тобто відповідачем, суду не надано, що спростовує, на думку суду, доводи сторони відповідача, про недоплату страховою компанією суми страхового відшкодування в розмірі 12 496,51 грн. При цьому відповідачем не враховано, що в даних розмір входить сума франшизи в розмірі 2000 грн.

Щодо спричиненої моральної шкоди, то суду зазначає таке.

Відповідно до ч.1, п.п.2,3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Із роз`яснень наведених у п.5 даної постанови Пленуму вбачається, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для ремонту автомобіля та підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди. Взагалі сама участь у ДТП, пошкодження майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому посилання відповідача на те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди є безпідставними.

Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Згідно із ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1117,45 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 110 744,79 грн., на відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн., а всього 111 744 (сто одинадцять тисяч сімсот сорок чотири) грн. 79 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1117 (одна тисяча сто сімнадцять) грн. 45 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом десяти днів, але не пізніше 23 серпня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Суддя О.Б.Подорець