УХВАЛА

20 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 335/8837/15-ц

провадження № 61-71вп19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув заяву ОСОБА_1 про визначення підсудності справи № 335/8837/15 (апеляційне провадження № 22-ц/807/1292/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, відновлення становища, повернення дітей, відшкодування майнової та моральної шкоди, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення та визнання самоуправства, відновлення становища, відібрання дитини, визначення місця проживання дитини, відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку заяву про визначення підсудності, в якій просив змінити підсудність у справі № 335/8837/15-ц (апеляційне провадження № 22-ц/807/1292/19), визначивши підсудність цієї справи Київському апеляційному суду або будь-якому іншому суду, крім Дніпровського апеляційного суду та Запорізького апеляційного суду.

В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що щодо заступника голови Дніпровського апеляційного суду - Куценко Т. Р. та судді Запорізького апеляційного суду - Гончара М. М. порушено кримінальні провадження № 0000041, 0000050 та 0000048 за його повідомленням про скоєння злочинів при розгляді цивільної справи № 335/8837/15-ц. Зазначає, що недовіряє суддям указаних апеляційних судів та вважає, що судами постановлено завідомо неправосудні рішення у вказаній цивільній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 11 червня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення підсудності.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 липня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення підсудності.

16 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про визначення підсудності, в якій просить змінити підсудність у справі № 335/8837/15-ц (апеляційне провадження № 22-ц/807/1292/19), визначивши підсудність Київському апеляційному суду або будь-якому іншому суду, крім Дніпровського апеляційного суду та Запорізького апеляційного суду.

Заява мотивована тим, що за його постійні скарги відносно голови та його заступника Дніпровського апеляційного суду розгляд його справ в апеляційному суді перетворився в помсту посадовців та переслідування шляхом психічних тортур, які полягають в постановленні завідомо неправосудних судових рішеннях. Щодо заступника голови Дніпровського апеляційного суду Куценко Т. Р. та судді Запорізького апеляційного суду Гончара М. М. порушено кримінальні провадження №№ 0000041, 0000050 та 0000048 за його повідомленням про скоєння злочинів при розгляді цивільної справи № 335/8837/15-ц. Зазначає, що недовіряє суддям указаних апеляційних судів та вважає, що судами постановлено завідомо неправосудні рішення у вказаній цивільній справі.

У задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною першою статті 23 ЦПК України визначено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

За правилами частини першої статті 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Порядок та підстави визначення підсудності врегульовано параграфом 3 Глави 2 Розділу І ЦПК України (статті 26-32).

Посилання ОСОБА_1 у заяві про визначення підсудності фактично зводяться до його незгоди з розглядом справи суддями Дніпровського апеляційного суду та Запорізького апеляційного суду та незгоди з ухваленими ними процесуальними рішеннями у справі.

Заявником фактично зазначаються підстави для відводу, які вирішуються судом у порядку, передбаченому статтями 39-40 ЦПК України.

Будь-яких підстав, передбачених нормами чинного ЦПК України, для вирішення питання про визначення чи зміну підсудності у вказаній цивільній справі заявником не наведено.

Керуючись статтями 26-32, 39-40, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення підсудності справи № 335/8837/15 (апеляційне провадження № 22-ц/807/1292/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, відновлення становища, повернення дітей, відшкодування майнової та моральної шкоди, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення та визнання самоуправства, відновлення становища, відібрання дитини, визначення місця проживання дитини, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель