ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 640/14153/19

Провадження № 22-ц/818/4860/19

17 грудня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.,

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Іманвердізаде А.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро В`ячеславович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 серпня 2019 року (суддя Аркатова К. В.) по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро В`ячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 23685 від 27.10.2017 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк», виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А.

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої просив зупинити виконавче провадження № 59133303 з примусового виконання виконавчого напису № 23685 від 27 жовтня 2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського МНО Чуловським В.А. про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 534805,99 грн. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 , що знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В., до вирішення справи по суті. Заява мотивована тим, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Зупинено виконавче провадження № 59133303 з примусового виконання виконавчого напису № 23685 від 27 жовтня 2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського МНО Чуловським В.А. про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 534805,99 грн. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 , що знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. до вирішення справи по суті.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду АТ «Укрсоцбанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм процесуального права. Зазначав, що вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника Березовського Є.В. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що оскаржуваною ухвалою права банку не порушені, оскільки майно, на яке звертається стягнення, не є предметом забезпечення за кредитним договором, крім того є єдиним житлом позивача.

Інші учасники справи правом на надання відзиву не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що вжиття заходів забезпечення позову у формі зупинення виконавчого провадження до вирішення справи по суті, забезпечить у майбутньому виконання можливого рішення про задоволення цього позову.

Колегія суддів з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Визначений ст.152 ЦПК перелік видів забезпечення позову не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані інші його види.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 обґрунтовував її можливістю передчасної примусової реалізації майна (звернення стягнення на яке здійснено на підставі згаданого виконавчого напису) на прилюдних торгах до закінчення розгляду зазначеного позову.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 1 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки у даному випадку позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не мала взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. 16.05.2019 року було відкрито виконавче провадження №59133303 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким передбачено звернення стягнення на майно на користь Банку, а позивач оскаржує цей виконавчий напис в судовому порядку, посилаючись на те, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи приватним виконавцем буде примусово реалізовано майно на прилюдних торгах, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Тому в даному випадку колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зупинення виконавчого провадження є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що вжиття заходів забезпечення позову фактизчно призведе до вирішення справи по суті, є необгрунтованими.

Апеляційний суд наголошує на тому, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та не позбавлять АТ «Укрсоцбанк» права звернення стягнення на майно боржника у примусовому порядку у випадку залишення позовних вимог без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 5 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, №23, ЄСПЛ, від 18 липня 2007 року).

За приписами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І.Овсяннікова

І.П. Коваленко