П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року м. Київ

Справа № 359/9882/18

Провадження: № 22-ц/824/14607/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.,

секретар Гулієв М.Д.о,

розглянувши апеляційну скаргу Перевезенцева Сергія Миколайовича в інтересах Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Чирки С.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа: первинна профспілкова організація " Інженерно-технічних працівників " про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він є співробітником Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. З 30.10.2017 року він займав посаду начальника служби інформаційних технологій Украероруху. З 02.05.2018 року посада начальника служби інформаційних технологій була скорочена відповідно до наказу Украероруху від 31.01.2018 року, однак, а ні звільнення за скороченням штату, а ні переведення на іншу посаду згідно поданої позивачем заяви 09.02.2018 року проведено не було. 30.10.2018 р. відповідач видав наказ №1027/о про застосування до нього, як до начальника служби інформаційних технологій, дисциплінарного стягнення у вигляді догани ( надалі оскаржуваний наказ). Вважає оскаржуваний наказ безпідставним, незаконним, упередженим, прийнятим з порушенням строків застосування дисциплінарного стягнення, та таким, що порушує, його трудові права. 31.01.2018 року відповідач видав наказ №43 " Про введення в дію оновленої організаційної структури та штатного розпису керівного складу Украероруху. 07.02.2018 року відповідач попередив позивача про наступне вивільнення у зв`язку із затвердженням нової організаційної структури підприємства та одночасно надав йому список вакансій по підприємству відповідно до поточної (а не оновленої) організаційної структури. Вважає, що незаконними діями відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності йому було завдано моральних страждань через приниження його честі, гідності та ділової репутації. Моральну шкоду, що йому завдано, він оцінює в 1 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2019 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ №1027/0 від 30.10.2018 року Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в частині застосування до ОСОБА_1 начальника служби інформаційних технологій дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 грн.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням т.в.о. директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Перевезенцев С.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в позові.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що до штатного розпису будо введено нову посаду начальника служби інформаційних технологій та інформаційної безпеки, тобто, ОСОБА_1 продовжував перебувати на посаді начальника служби інформаційних технологій до 08.01.2019 року, при цьому, ні відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків, ні відсторонення від посади не було. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що загальна вартість проекту згідно плану ПКВ - 2018, що покладена для виконання на службу інформаційних технологій складає 38 647 771,01 грн., яка повинна здійснити закупівлю товарів (послуг) необхідних для діяльності підприємства та безпосередньо самої служби на цю суму. Вказує, що обґрунтування необхідності закупівлі товарів (послуг) на зазначену вище суму було здійснено саме службою ІТ в особі її керівника ОСОБА_1 . Відповідно до наказів Украероруху №510 від 27.12.2017 та №208 від 26.04.2018 на службу ІТ було покладено виконання 10 інвестицій, впровадження яких в дію повинно бути здійснене під керівництвом начальника служби ІТ ОСОБА_1.Однак, станом на 10.07.2018 службою ІТ та ІБ виконання плану становить лише 16,2%, а станом на 01.10.2018 план ПКВ - 2018 структурними підрозділами був виконаний в цілому по підприємству лише на 24%.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 09жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено од розгляду у відкритому судовому заміданні.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Клименко К.О. в інтересах ОСОБА_1 зазначила, що наказом відповідача від 22.12.2018 року № 1238/о із змінами, внесеними наказом Украероруху від 08.01.2019 року№20/о, ОСОБА_1 було звільнено саме з посади начальника служби інформаційних технологій Украероруху, що свідчить про те, що він не займав посаду начальника ІТ та ІБ, отже, й не міг нести відповідальність за невиконання ПКВ-2018 як керівник та відповідальна особа за службу ІТ та ІБ. Справа про оскарження наказу Украероруху від 22.12.2018 року № 1238/о про звільнення ОСОБА_1 перебуває у провадженні Бориспільского міськрайонного суді Київської області за номером 359/1236/19. До ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання саме оновленої редакції ПКВ-2018, затвердженої наказом № 352 від 20.06.2018 р., відповідно до якої інвестиції були поставленні на виконання службою уже на той час ІТ та ІБ, про що також зазначено в апеляційній скарзі. ОСОБА_1 не міг нести відповідальність за невиконання оновленої редакції ПКВ-2018, затвердженої наказом № 352 від 20.06.2018 р. Зазначає також і те, що кінцеві терміни виконання службою ІТ та ІБ оновленої редакції ПКВ-2018, затвердженої наказом № 352 від 20.06.2018 р., припадають на грудень 2018 року, на лютий 2019 року, на березень 2019 року, на жовтень 2020 року, а деякі і на вересень 2021 року. Окрім того, відповідно до Консолідованого звіту щодо діяльності структурних підрозділів апарату управління Украероруху за період 2016-2017 роки та січень - серпень 2018 року (наявний в матеріалах справи) позивач був начальником Служби ІТ, тобто відповідальною за дії служби особою, з 2016 року по березень 2018 рік, а ОСОБА_2 був т.в.о. начальника Служби ІТ та ІБ, тобто відповідальною за дії служби особою, у період з квітня 2018 по серпень 2018 року.

В судовому засіданні Мостова М.І. в інтересахДержавного підприємства обслуговування повітряного руху України підтримала апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у позові.

ОСОБА_1 , його адвокат Клименко К.О. та представник первинної профспілкової організації "Інженерно-технічних працівників" Бакало В.М. заперечували проти апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В силу частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 з 30.10.2017 року переведений на посаду начальника служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху (т.2 а.с.13).

30.01.2018 року на Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України затверджено штатний розпис №2.2.2-11-3 відповідно до якого, посадовий оклад начальника служби інформаційних технологій та інформаційної безпеки становить 35330 грн. (т.1 а.с.25,26).

07.02.2018 року ОСОБА_1 листом т.в.о. директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України ОСОБА_4 попереджено, що посада начальника служби інформаційних технологій буде скорочена з 02.05.2018 року у зв`язку з введенням в дію оновленої організаційної структури Украаероруху (т.1 а.с.24).

09.02.2018, 13.03.2018 ,14.03.2018, та 12.04.2018 року ОСОБА_3 були подавані заяви на імя т.в.о. директора, в.о. начальника департаменту персоналу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на переведення його на посаду начальника служби інформаційних технологій та інформаційної безпеки (т.1 а.с. 27,28,29,30,31,36)

27.12.2017 року на Державному підприємства обслуговування повітряного руху України наказом № 510 затверджено План капіталовкладень Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на 2018 рік (т.1 а.с.9)із загальною вартістю проекту 38674771,01 грн. (т.1 а.с.10-21)

Відповідно до службової записки № 4-8-6-124 від 03.04.2018 начальника служби ІТ ОСОБА_1 . основною причиною невиконання більшої частини заходів ПКВ (у вартісному вимірі) є вкрай повільне проведення процедур закупівель, зокрема, значні відхилення термінів публікації підготовлених службою заявок на закупівлю від встановлених наказом Украероруху від 14.08.2017 №292 (т.1 а.с.33).

20.06.2018 року відповідно до наказу № 352 від т.в.о. директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України було затверджено оновлену редакцію Плану капіталовкладень Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на 2018 рік (т.1 а.с.64).

Відповідно до службової записки № 11-09-382 від 27.08.2018 заступника директора з управління активами ОСОБА_4 «Про результати виконання Плану капіталовкладень на 2016- І півріччя 2018 року» за результатами аналізу виконання Плану капіталовкладень за І півріччя 2018 року установлено,що план по підприємству виконаний лише на 16%. У розрізі служб підприємства зазначено Служба інформаційних технологій та інформаційної безпеки та її керівника ОСОБА_1 (з квітня 2018 року ОСОБА_2 ) (т.1 а.с.65-68).

З службової записки №4-8-6-192 від 11.05.2018 року т.в.о. начальника служби інформаційних технологій та інформаційної безпеки ОСОБА_2, адресованої заступнику директора з підтримки виробничої діяльності, убачається, що на виконання п.2 наказу Украероруху від 26.04.2018 №208 було подано на затвердження плани-графіки реалізації проектів Плану капіталовкладень Украероруху на 2018 рік, відповідальною за виконання яких є служба інформаційних технологій та інформаційної безпеки (т.1 а.с74).

Відповідно до службової записки від 04.10.2018 № 11-09-440 т.в.о. начальника управління внутрішнього аудиту ОСОБА_5 план ПКВ на 2018 рік станом на 01 жовтня 2018 року структурними підрозділами виконаний лише на 24%. Для підвищення ефективності трудової та фінансової дисципліни на підприємстві, а також попередження недоліків і порушень у майбутньому, Управління пропонує доручити керівникам структурних підрозділів (нижче за списком) надати особисті письмові пояснення директору щодо порушення ними терміну реалізації проектів згідно із затвердженим Планом та невиконання ними організаційно-розпорядчих документів Украероруху щодо контролю за виконанням Плану КПВ на 2018 рік: ОСОБА_1 в період його перебування на посаді начальника служби інформаційних технологій та інформаційної безпеки (до квітня 2018року) (т.1 а.с.82-85).

З службової записки №4.6-06-393 від 18.10.2018 року т.в.о. начальника служби інформаційних технологій та інформаційної безпеки ОСОБА_2, адресованої т.в.о директора ОСОБА_6 вбачається, що до кінця 2018 року відсоток виконання проектів ПКВ службою має скласти розрахунково 83%, а за умови проведення торгів та укладення договорів за закупівлями Таблиці 2 -виконання ПКВ службою буде практично повним. Служба погоджується з твердженням службової записки , що однією з причин невчасного виконання проектів ПКВ є «довготривале проходження процедури погодження заявок на закупівлю в апараті управління Украероруху»(т.1 а.с.58,86).

30.10.2018 року відповідно до наказу №127/0 начальнику служби інформаційних технологійдержавного підприємства обслуговування повітряного руху України ОСОБА_1 за незабезпечення виконання Плану капіталовкладень Украероруху на 2018 рік та невиконання організаційно-розпорядчих документів Украероруху оголошено догану (т.1 а.с.99,100).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що позивач, як начальник служби ІТ, ніс відповідальність за виконання ПКВ-2018 протягом січня-березня 2018 року, в той час, як період часу, за який накладається дисциплінарне стягнення є весь 2018 рік. Встановивши порушення відповідачем законних прав позивача, що призвело до його моральних страждань через приниження його ділової репутації та здійснення ним додаткових зусиль для організації свого життя, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано, зокрема, такий захід стягнення, як догана.

Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців із дня вчинення проступку.

За приписами статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Крім того, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Видаючи наказ № 1027/0 від 30.10.2018 року, відповідач посилався на те, що ПКВ ОСОБА_1 виконано не в повному обсязі та з порушенням термінів реалізації проектів. ОСОБА_1 як керівником структурного підрозділу не виконано завдань та обов`язків, які покладені на нього організаційно-розпорядчими документами, такими як: наказ № 4 від 09.01.2018 року «Про заходи щодо контролю за виконанням фінансового плану підприємства на 2018 рік», наказ № 209 від 26.04.2018 року « Про затвердження термінів надання заявок на проведення закупівель товарів, робіт та послуг в розрізі проектів ПКВ-2018», наказ № 352 від 20.06.2018 року «Про затвердження оновленої редакції ПКВ-2018».

Як убачається із службових записок від 04.10.2018 № 11-09-440, від 27.08.2018 № 11-09-382, ОСОБА_1 ніс відповідальність за виконання ПКВ-2018 лише в період його перебування на посаді начальника служби ІТ та ІБ, тобто, до квітня 2018 року. Окрім того, перелічені вище організаційно-розпорядчі документи, окрім наказу № 4 від 09.01.2018 року, були видані вже після відсторонення ОСОБА_1 від займаної посади.

Однак, ОСОБА_1 оголошено догану як начальнику служби інформаційних технологій за невиконання саме оновленої редакції ПКВ-2018, затвердженої наказом № 352 від 20.06.2018 року, відповідно до якої 10 інвестицій були поставленні на виконання службою час ІТ та ІБ, що скаржником не заперечується.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що згідно наказу № 4 від 09.01.2018 року «Про заходи щодо контролю за виконанням фінансового плану на 2018 рік» на керівників структурних підрозділів покладено безпосередній контроль за виконанням ПКВ підприємства на 2018 рік, а тому ОСОБА_1 повинен був нести відповідальність за хід виконання ПКВ з початку календарного року та до моменту виконання плану не заслуговують на увагу з огляду на те, що позивач, як начальник служби ІТ, ніс відповідальність за виконання ПКВ-2018 лише протягом січня - березня 2018 року, оскільки12.04.2018 року т.в.о начальника служби ІТ та ІБ Украеороруху відповідно до наказу № 307/о було призначено ОСОБА_2 .

Вказане підтверджується службовою запискою №4.8-6-192, додатком до службової записки від 05.09.2018 року № 4.6.-06-333 про поточний стан виконання проектів ПКВ 2018 службою ІТ та ІБ та службовою запискою від 18.10.2018 року № 4.6-06.-393 про виконання ПКВ Украероруху на 2018 ріку, які підписані т.в.о. начальника служби ІТ та ІБ ОСОБА_2 .

Тобто, з 12 квітня 2018 року ОСОБА_1 не займав посади начальника служби ІТ та ІБ у зв`язку з введенням в дію нової організаційної структури підприємства.

Перевезенцев С.М. в інтересах ДП обслуговування повітряного руху України, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, поміж іншого вказував, що підставою для оголошення догани ОСОБА_1 стала, зокрема, службова записка начальника управління внутрішнього аудиту ОСОБА_5 від 04.10.2018 року № 11-09-44, в якому вказано про низький відсоток виконання ПКВ протягом 2016-2017 років та 9 місяців 2018 року, станом на 01 жовтня 2018 року структурними підрозділами план ПКВ 2018 виконаний лише на 24 %.

При перевірці вищевказаних доводів, колегія суддів відмічає, що ОСОБА_1 в службові записці від 18.10.2018 року № 4-6-394 щодо вищевказаної службової записки начальника відділу внутрішнього аудиту ОСОБА_5 зазначено, що служба ІТ у свої діяльності керувалася виключно наказом № 510 від 27.12.2017 року (січень-березень 2018 року. З квітня 2018 року склад служби ІТ було переведено до служби ІТ та ІБ.

26.10.2018 року начальником відділу внутрішнього аудиту ОСОБА_5 на виконання п. 3 окремого доручення від 30.08.2018 року № 35 «Про надання інформації щодо діяльності структурних підрозділів» було подано службову записку № 11.09.473 з консолідованим звітом, в якому вказано, що ОСОБА_1 був начальником служби ІТ в період 2016-березень 2018, в період з квітня 2018 року по серпень 2018 року обов`язки начальника ІТ та ІБ тимчасово виконував ОСОБА_2 (т. 2 а с. 40-45).

Зміст наведених службових записок також свідчить про те, що з квітня 2018 року ОСОБА_1 не займав посади начальника служби ІТ та ІБ.

За таких підстав, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 продовжував перебувати на посаді начальника служби інформаційних технологій до 08.01.2019 року без відсторонення від виконання посадових обов`язків, або відсторонення від посади та був відповідальним за виконання ПКВ-2018 у весь період його реалізації, колегія суддів відхиляє як безпідставні та необґрунтовані.

Вартує уваги і те, що ОСОБА_1 , виконуючи окреме доручення від 20.03.2018 року № 15 (т. 2 а.с. 22), службовою запискою № 4-8-6-124 від 03.04.2018 року інформував керівництво про основні причини невиконання більшої частини заходів ПКВ-2018 (у вартісному вимірі), та зазначав, що вкрай повільним є проведення саме процедур закупівель, зокрема значні відхилення термінів публікації підготовлених службою заявок на закупівлю від встановлених наказом Украероруху від 14.08.2017 №292.

При цьому, інформації про проведення об`єктивного аналізу щодо причин несвоєчасного виконання кожної закупівлі, встановлення відповідальних підрозділів, в матеріалах справи відсутні, як і інформації щодо визначення терміну виконання ПКВ певними датами, що виключає можливість об`єктивної оцінювати своєчасність виконання підрозділами ПКВ-2018 у вартісному вимірі та критикувати відхилення фактичних показників від планових.

Окрім того, 22.12.2018 року № 1238/о із змінами, внесеними наказом Украероруху від 08.01.2019 року №20/о ОСОБА_1 було звільнено саме з посади начальника служби інформаційних технологій Украероруху, що безумовно свідчить про те, що він не займав посаду начальника ІТ та ІБ, а тому не міг нести відповідальність за невиконання ПКВ-2018 як керівник служби ІТ та ІБ та відповідальна особа.

Наразі звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби інформаційних технологій Державного підприємства обслуговування повітряного руху України оскаржується в судовому порядку.

На підставі наведених обставин та належно оцінених доказів, як кожного окремо, так і у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 та факту вчинення ним дисциплінарного проступку.

Встановивши незаконне застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани та порушення законодавства про працю стосовно ОСОБА_1 , що призвело до моральних страждань останнього і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням принципу диспозитивності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, при цьому, слід зазначити, що викладені в апеляційній скарзі обставини були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Перевезенцева Сергія Миколайовича в інтересах Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суда міста Києва від 25 червня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль