Справа № 505/1933/19
Провадження № 2/505/1494/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2019 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання - Ісаченко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 12 червня 2019 року звернувся в суд з цим позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7,0204 га, яка розташована на території Климентівської сільської ради Подільського району Одеської області, правонаступником якої є Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області. Проте, у видачі свідоцтва на спадкове майно їй було відмовлено, оскільки було втрачено оригінал державного акту на земельну ділянку.

У зв`язку з цимпросила постановити рішення суду яким визнати за нею право власності на спадкове майно її матері ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,0204 га, яка розташована на території Климентівської сільської ради Подільського району Одеської області.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просив розглянути справу за її відсутності.

Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 року в с. Домниця Котовського району Одеської області померла ОСОБА_3 (актовий запис №04), що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 04.04.2005 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,0204 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (раніше Климентівської сільської ради) Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №503/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 08 січня 2004 року.

ОСОБА_3 заповіт не складала, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом.

Позивач є донькою спадкодавиці, що підтверджується: копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_3 від 16.12.1960 року, копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14.08.2015 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 у перекладі, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 у перекладі, та відповідно є спадкоємцем першої черги за законом.

Позивач прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 на підставі заяви про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа №106/2011, що підтверджується листом державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори в м. Одеса за вих. № 2548/02-31 від 12 березня 2019 року.

Проте, 12 березня 2019 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори, позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

Про втрату оригіналів вказаних документів позивачем зроблена об`ява в газеті «Котовські вісті». Ніякої інформації щодо виявлення вказаних документів не надходило.

Відповідно до довідки Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса за вих.№714к/02-14 від 01.07.2019 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу №106к/2011, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, надійшла заява про прийняття спадщини від ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,0204 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (раніше Климентівської сільської ради) Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №503/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7 від 08 січня 2004 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 22 серпня 2019 року.