Справа № 570/4286/19
Номер провадження 2/570/1367/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

представника позивача адвоката Данилюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження та в порядку заочного розгляду) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2009 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 та просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05.11.2013 р. у цивільній справі №570/2902/13 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з Ѕ до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що перебував з відповідачкою в шлюбі з 16.06.2006 р. та є батьком трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю яких є відповідачка. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05.11.2013 р. у цивільній справі №570/2902/13-ц за позовом ОСОБА_2 шлюб між ними було розірвано та з нього на її користь вирішено стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини від всіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.07.2013 р. і до досягнення дітьми повноліття.

При визначенні аліментів у розмірі Ѕ частини його доходу суд взяв до уваги те, що він визнавав позовні вимоги, його матеріальне становище, що давало змогу сплачувати аліменти, та відсутність на його утриманні інших осіб. Станом на листопад 2013 р. він був працевлаштований, мав стабільний офіційний заробіток і не мав причин для заперечення проти аліментів у вказаному розмірі. Не мав інших утриманців.

З часу ухвалення рішення суду вказані обставини змінилися: змінився його сімейний стан, матеріальний стан, що згідно ст.192 СК України дає йому підстави для звернення до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів.

Він вдруге одружився ІНФОРМАЦІЯ_4 і по даний час перебуває в шлюбі з ОСОБА_6 . В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка перебуває на його утриманні. Дружина на даний час перебуває у декретній відпустці.

На даний час він не отримує дохід, який він отримував на момент визначення розміру аліментів. Він є безробітним. Джерелом його доходу є тимчасові підробітки, яких не вистачає на утримання її новонародженої дитини у цьому шлюбі та батьків-пенсіонерів, у зв`язку зі сплатою аліментів, які присудив суд.

Його батьки частіше почали потребувати допомоги по господарству та матеріальної підтримки від нього як єдиного сина. Його батько ОСОБА_8 , з яким проживає його сім`я є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, потребує його матеріальної допомоги, оскільки його пенсії не вистачає для забезпечення гідного рівня життя та лікування. Його мати ОСОБА_9 теж є пенсіонеркою, яку вимушений матеріально підтримувати, адже її мінімальної пенсії недостатньо для прожиття.

Відповідачка з 2013 р. не проживає за адресою реєстрації по АДРЕСА_1 , місце її проживання йому невідоме. Відповідачку було визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1 на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області ухваленого у цивільній справі №570/1202/15-ц 19.10.2015 р. за позовом його батька ОСОБА_8 та знято відповідачку з реєстрації. Діти залишились зареєстровані за тією ж адресою, хоча фактично проживають з нею, де саме йому не відомо.

Після розірвання шлюбу з відповідачкою він продовжує надавати дітям матеріальну допомогу, перераховуючи аліменти.

Однак у зв`язку зі зміною його сімейного і матеріального стану за таких обставин, визначений розмір аліментів Ѕ частини від всіх доходів, ставить його і його сім`ю у вкрай скрутне матеріальне становище, що не дає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Аліменти, визначені рішенням суду є непосильним тягарем для нього, проте він спроможний буде сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 15.10.2019 р. відкрито спрощене провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Данилюк І.В. позовні вимоги підтримала та пояснила суду про обставини, викладені у позові. Крім того, пояснила, що з 18.09.2014 р. позивач звільнений і зараз працює на будівництві, отримує 5000-6000 грн. щомісячно; він є працездатний. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася жодного разу. Згідно з ч. 10 ст.187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час, дату та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду даної цивільної справи на офіційному сайті Судова влада, що підтверджується витягами з сайту. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. До суду повернулася кореспонденція, надіслана за місцем останньої відомої реєстрації відповідачки ( АДРЕСА_1 , знято з реєстрації 27.11.2015 р.). Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі, повідомлення про причини поважності нявки, відзив на позов до суду не подано, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивач проти такого вирішення справи не заперечувала.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2006 р., який розірвано, що підтверджується рішенням Рівненського районного суду Рівненської області у цивільній справі №570/2902/13-ц віл 05.11.2013 р.

Вказаним рішенням суду також стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ частини від всіх доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, 05.07.2013 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів набрало законної сили 18.11.2013 р.

Згідно з постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби РМУЮ про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2014 р. здійснюється стягнення за виконавчим листом, виданим №570/2902/13-ц, виданим 19.11.2013 р. Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ від всіх видів доходів, починаючи з 05.07.2013 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби РМУЮ про звернуто стягнення на заробітну плату боржника від 26.02.2014 р. за виконавчим листом №570/2902/13-ц, виданим 19.11.2013 р., виданим Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ від всіх видів доходів, починаючи з 05.07.2013 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що він звільнений з постійного місця роботи, не працює, його періодичні доходи є такими, що не дають можливість виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, перебуває в другому шлюбі в якому має малолітню дитину, яка потребує його утримання; проживання з батьками пенсіонерами, які так само потребують його утримання, оскільки розмір отримуваних ними пенсій не недостатньо для забезпечення гідного рівня життя та лікування.

Як слідує із копії трудової книжки НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 з 18.09.2014 р. звільнений з КЕВ м.Рівне, згідно з п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Дані про зміну сімейного стану позивача підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 від 29.01.2017 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ; та свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серія № НОМЕР_3 від 26.12.2018 р., де батьками записано позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Також позивачем долучено відомості від 05.09.2019 р. з ДРФО ПП про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_6 за період з 1 кварталу 2018 р. по 2 квартал 2019 р.

Також, до матеріалів справи долучено довідку до акта огляду ОСОБА_11 відносно батька позивача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про його третю групу інвалідності безтерміново, довідку про доходи №8373 1433 7936 1532 пенсіонера ОСОБА_8 №2562; ксерокопію паспорта матері позивача ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , довідку про доходи №9979 9490 3055 1942 пенсіонерки ОСОБА_9 №2561, що відображають стан здоров`я батьків позивача, їх пенсійний вік та дохід. Також згідно відомостей з ДРФО ПП про суми виплачених доходів та утриманих податків від 05.09.2019 . вбачається, що інформація про дохід ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2018 р. по 2 квартал 2019 р. відсутня.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року №2037- ІІІ, було внесено зміни у Сімейний кодекс України.

Так відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями статті 183 СК України передбачено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просив суд зменшити розмір аліментів присуджених по рішенню суду із Ѕ до 1/3 частини всіх видів його заробітку.

Спірні відносини виникли з приводу переконання позивача у погіршенні його матеріального стану та змін у сімейному житті, що спонукало останнього звернутись до суду з вимогою про зменшення розміру аліментів.

Вирішуючи спір слід врахувати матеріальний стан позивача, а саме те, що він звільнився із попередньої роботи та на даний час немає іншої роботи ні по трудовому ні по цивільно-правовому договору, а доходи які він отримує мають мінливий характер. Перебуває в другому шлюбі, від якого має малолітню дитину. Жодних скарг на незадовільний стан здоров`я, неможливість працевлаштуватися не надано. При цьому він утримує сім`ю, що вказує на наявність у нього доходів, про які він не зазначає.

Також слід врахувати, те, що до суду не подано доказів щодо матеріального та сімейного стану відповідачки.

Враховуючи те, що звільнення позивача відбулось з його власної ініціативи, а не працевлаштування саме по собі не є підставою для зміни способу стягнення аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану як платника аліментів, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Судовий збір, що понесений позивачем при поданні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід віднести на його ж рахунок.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05.11.2013 р. у цивільній справі №570/2902/13-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/2 до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 (за рішенням суду знято з реєстрації 27.11.2015 р.)

Повне судове рішення складено 17.12.2019 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.