Провадження №: 2/752/2852/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Юнісон», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

у жовтні 2018 року до Голосіївського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон», в якому, з урахуванням заяви від 27.02.2019 року про зміну предмету позову, просив зобов`язати відповідача внести зміни до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Юнісон» шляхом включення вимог ОСОБА_1 на суму 1 426 961,98 грн. (а.с. 107).

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до договору про розміщення банківського вкладу № ДФО-023022-03, укладеного 08.02.2016 року між ним та ПАТ «Банк «Юнісон», він передав, а банк прийняв депозитний вклад на загальну суму 77 000,00 грн. на строк з 08.02.2016 року по 07.02.2018 року зі сплатою 27,5% річних з їх щомісячною сплатою. Можливість дострокового повернення вкладу договором передбачена не була.

Платіжним дорученням № 235524 від 08.02.2016 року ним було внесено на вкладний рахунок 77 000,00 грн.

Проте, на підставі постанови Національного банку України № 300/БТ від 28.04.2016 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 614 від 28.04.2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Юнісон» та на делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого було розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на один місяць з 28.04.2016 року до 27.05.2016 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 829 від 26.05.2016 року продовжено строк тимчасової адміністрації строком на один місяць з 28.05.2016 року до 27.06.2016 року.

В силу положень ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб мав розпочати процедуру ліквідації банку не пізніше 01.07.2016 року.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку вважається таким, що настав.

Тому, вважав, що 01.07.2016 року мав отримати свій вклад, проте, кошти та проценти отримав не 01.07.2016 року, а 08.02.2018 року.

Оскільки банк не повернув йому вчасно грошові кошти та проценти та продовжував безпідставно їх утримувати на вкладному рахунку, в силу положень ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 536, 625, 1214 ЦК України на його користь підлягають стягненню пеня у розмірі 3% річних від суми вкладу за кожен день прострочення, проценти за весь строк безпідставного збереження, 3% річних та інфляційні втрати, а всього на загальну суму 1 426 961,98 грн.

Зазначав, що неодноразово звертався із листами до ліквідатора банку про включення до реєстру вимог кредиторів вимог до банку у розмірі 1 426 961,98 грн. Однак, його заяви залишились без задоволення.

Вважаючи такі дії неправомірними, змушений звернутись до суду за захистом своїх прав як споживача банківських послуг.

Ухвалою від 02.11.2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 12.12.2018 року справу прийнято до провадження суддею Хоменко В.С. відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання на 27.02.2019 року (а.с. 83-84).

Протокольною ухвалою від 13.05.2019 року до участі у справі у якості третіх осіб залучено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національний банк України, у зв`язку із чим підготовче засідання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відкладено на 13.05.2019 року.

Ухвалою від 13.05.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.08.2019 року.

19.08.2019 року справа не слухалась, розгляд справи призначено на 21.11.2019 року.

Під час розгляду спору по суті 21.11.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.11.2019 року проти позовних вимог заперечив, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у своїх письмовому відзиві на позовну заяву (а.с. 125-127).

Третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, будучи в установленому законом порядку повідомленою про час, день та місце розгляду справи, явку представника не забезпечила, надала письмові пояснення на позов, в яких просила у його задоволенні відмовити за безпідставністю та недоведеністю (а.с. 112-118).

Третя особа - Національний банк України, будучи в установленому законом порядку повідомленим про час, день та місце розгляду справи, явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, пояснень на позов не надав.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08.02.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Юнісон» укладено договір про розміщення банківського вкладу № ДФО-023022-03, за умовами якого ОСОБА_1 передав, а банк прийняв депозитний вклад на загальну суму 77 000,00 грн. на строк з 08.02.2016 року по 07.02.2018 року зі сплатою 27,5% річних з їх щомісячною сплатою без можливості дострокового повернення вкладу (а.с. 6).

Платіжним дорученням № 235524 від 08.02.2016 року ним було внесено на вкладний рахунок 77 000,00 грн.

08.02.2018 року позивач отримав вклад та проценти у розмірі 77 000,00 грн. й 978,03 грн. відповідно (а.с. 29, 30).

Вказане сторонами визнається, тому в силу ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.04.2016 року № 300/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк «Юнісон» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.04.2016 року № 614 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Юнісон» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк «Юнісон» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 28.04.2016 року до 27.05.2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Юнісон», визначені ст. ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ОСОБА_2 строком на один місяць з 28.04.2016 року до 27.05.2016 року включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 26.05.2016 року № 829, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Юнісон» з 28.05.2016 року до 27.06.2016 року включно.

Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Юнісон» ОСОБА_2 з 28.05.2016 року до 27.06.2016 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 21.06.2016 року № 1051 «Про продовження повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Юнісон» Шевченка Андрія Миколайовича до дати отриманням рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Юнісон» після скасування заходів забезпечення позову.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1139 від 19.04.2018 року про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Юнісон».

Відповідно до зазначеного рішення повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Юнісон» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами ОСОБА_3 на строк з 20.04.2018 року до дати отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Юнісон».

Розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Юнісон» строком на два роки з 19.06.2018 року до 18.06.2020 року включно. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням повноважень ліквідатора банку ПАТ «Банк «Юнісон», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, ст. ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами ОСОБА_3 строком на два роки з 19.06.2018 по 18.06.2020 року включно.

22.06.2018 року в газеті «Голос України» № 114 було опубліковане оголошення про те, що відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18.06.2018 року № 345-рш виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2018 року № 1725 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Юнісон» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації Банку з 19.06.2018 року по 18.06.2020 року включно. Даним оголошенням було встановлено 30-денний строк для заявлення вимог кредиторів.

20.07.2018 року, тобто межах встановленого строку, позивач подав на ім`я уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням повноважень ліквідатора банку ПАТ «Банк «Юнісон» заяву про визнання кредитором та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Юнісон», в якій просив визначити його кредитором ПАТ «Банк «Юнісон» на загальну суму 1 447 343,44 грн., з яких 1 373 192,58 грн. - пені в розмірі 3% від суми вкладу за кожен день прострочення відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»; 27 388,98 грн. - процентів за весь строк безпідставного збереження депозитних коштів ч. 2 ст. 1214, ст. 536 ЦК України); 3 758,99 грн. - 3% річних від суми простроченого грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України); 22 621,43 грн. - інфляційних втрат від прострочення виконання грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України); 17 400,98 грн. - пені за договором; 2 980,48 грн. - процентів за договором протягом граничного строку дії тимчасової адміністрації (а.с. 32-40).

Листом № 1144/13 від 18.10.2018 року за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням повноважень ліквідатора банку ПАТ «Банк «Юнісон» позивача повідомлено про визнання його кредитором та включення до реєстру акцептованих кредиторських вимог на суму 05,54 грн. в 7 чергу. В частині визнання позивача кредитором на суму 1 447 343,44 грн., з яких 1 373 192,58 грн. - пені в розмірі 3% від суми вкладу за кожен день прострочення відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»; 27 388,98 грн. - процентів за весь строк безпідставного збереження депозитних коштів ч. 2 ст. 1214, ст. 536 ЦК України); 3 758,99 грн. - 3% річних від суми простроченого грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України); 22 621,43 грн. - інфляційних втрат від прострочення виконання грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України); 17 400,98 грн. - пені за договором; 2 980,48 грн. - процентів за договором протягом граничного строку дії тимчасової адміністрації, відмовлено з огляду на положення ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 41-42).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

За змістом ч. 1 ст. 3 цього Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з ч. 17 ст. 2 Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частиною 1 ст. 26 Закону передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону протягом шести днів з дня прийняття Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 3 ст. 28 Закону фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 цього Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Статтею 46 Закону визначено, що уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює повноваження, визначені ст. 48 зазначеного Закону, виконує повноваження органів управління банку, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Крім того, уповноважена особа Фонду може здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та/або нормативно-правовими актами Фонду, які є необхідними для завершення процедури ліквідації банку.

Частиною 2 ст. 49 Закону передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 Закону).

Частиною 4 ст. 49 цього Закону визначено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Таким чином, порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів, та правові підстави задоволення Фондом таких вимог чітко регламентовано чинним законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб.

Судом встановлено, що на виконання вищевказаних приписів Закону Уповноваженою особою Фонду визнані кредиторські вимоги ОСОБА_1 на суму 05,54 грн. та включено їх до реєстру кредиторів.

Відповідно до п. 10 ч. 1 першої та п. 1 ч. 5 ст. 12, а також на виконання пункту 13 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 05.07.2012 року № 2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за № 1581/21893, було затверджено Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Це Положення розроблено на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», «Про банки та банківську діяльність», та встановлює порядок прийняття рішень та вчинення дій Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення з ринку банку, який визнаний неплатоспроможним рішенням Національного банку України (п.п. 1.1 глави 1 розділу І Положення).

Згідно з вимогами п. 4.21 глави 4 розділу V Положення № 2 уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 4.31 глави 4 розділу V визначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів; документів, які відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво юридичної особи внаслідок реорганізації, за вимогами кредиторів, яких включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів; письмової відмови кредитора від вимог; клопотання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку про виправлення помилки, допущеної нею чи попередньою уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку під час акцептування вимог кредиторів.

Отже, вказаною нормою Положення № 2 визначено вичерпний перелік, які надають право уповноваженій особі вносити пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог.

Разом з тим, суд не приймає до уваги позицію позивача з посиланням на вимоги ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 536, 625, 1214 ЦК України щодо обов`язку банку виконувати зобов`язання за договором банківського вкладу № ДФО-023022-03 від 08.02.2016, оскільки процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Питання запровадження та здійснення тимчасової адміністрації регулюються розділом VII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Так, ч. 5 ст. 36 цього Закону передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами. Вказані обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Вказане Положення № 2 не суперечить правовим актам, які мають вищу юридичну силу, оскільки розроблено на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», «Про банки і банківську діяльність», встановлює порядок прийняття рішень та вчинення дій Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення з ринку банку, який визнаний неплатоспроможним рішенням Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищезазначене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про зобов`язання зобов`язати відповідача внести зміни до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Юнісон» шляхом включення вимог ОСОБА_1 на суму 1 426 961,98 грн., є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

При цьому, суд враховує, що відповідач здійснив повернення вкладу в повному обсязі з урахуванням процентів, нарахованих станом на 28.04.2016 року - на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

В той же час суд критично оцінює позицію позивача щодо обов`язку відповідача повернути вклад ще 01.07.2016 року, з огляду її недоведеність в розрізі ст. ст. 76-81 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Юнісон», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2019 року.

Суддя В.С. Хоменко