Справа № 369/1593/16-ц
Провадження №2-р/369/12/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління державної міграційної служби в Київської області про встановлення факту проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заяво про роз`яснення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року, посилаючись на те, що у даному рішенні судом було зазначено, що «У лютому 2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся з вказаною заявою до суду про встановлення факту проживання на території України, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та проживає разом з сім`єю на території України безперервно з серпня 1990 р. по теперішній час... просив встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України з вересня 1990 року по 01 січня 1992 року та до теперішнього часу». У мотивувальній частині рішення судом було встановлено наступне «Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорта громадянина України. Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується поясненнями заявника та наявними у матеріалах справи доказами. Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт постійного безперервного проживання ОСОБА_1 на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення».

Заявник посилався на те, що для уникнення ускладнень в трактуванні і виконанні рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.04.2017 року необхідно надати роз`яснення резолютивної частини рішення.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просив роз`яснити резолютивну частину рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.04.2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління державної міграційної служби в Київської області про встановлення факту проживання на території України, в частині того, що було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України з вересня 1990 року по 01 січня 1992 року.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління державної міграційної служби в Київській області , про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України з вересня 1990 року до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Відповідно до вимог ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року у справі № 369/1593/16-ц є зрозумілим, викладено в зрозумілій формі, в ньому чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Слід зазначити, що звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України, заявник ОСОБА_1 просив встановити факт його проживання на території України саме «з вересня 1990 року по 01 січня 1992 року та до теперішнього часу». Заявлені вимоги заявника ОСОБА_1 були задоволені судом у повному обсязі. Вимоги про постійне проживання на території України ОСОБА_1 не заявляв.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 13, 271 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління державної міграційної служби в Київської області про встановлення факту проживання на території України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук