Провадження № 2/712/2645/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

16 грудня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером НОМЕР_1. Відповідач - ОСОБА_2 , є його сином і, відповідно, був зареєстрований за цією ж адресою, а саме: АДРЕСА_1 . Вказує, що протягом останніх 7 років відповідач не підтримує родинних стосунків із позивачем і, відповідно, не проживає в зазначеній вище квартирі. Зв`язку із ним немає, тому добровільно зняти відповідача з реєстрації місця проживання не має можливості. На даний час, в будинку проживає позивач та його дружина, які сплачують плату за комунальні послуги. Відповідач не проживає в даній квартирі вже багато років, особисті речі відповідача в ній відсутні, окрім того він не допомагає сплачувати комунальні послуги, які на нього нараховуються. У зв`язку з тим, що в квартирі зареєстрований відповідач у позивача виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме: сплата додаткових коштів за комунальні платежі та можуть виникнути труднощі в майбутньому при здійснення свого права при відчуженні нерухомості. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача - адвокат Севастьянова А.В. в судове засідання не з`явилась, скерувала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не скерував, з заявами до суду не звертався.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.

Судом встановлено, що на підставі ордеру НОМЕР_1 одну кімнату площею 17,91 кв.м. квартири АДРЕСА_1 , передано в користування ОСОБА_1 (наймачу) та членам його сім`ї, зокрема, й його сину - відповідачу ОСОБА_1 , 1986 р.н.

З довідки департаменту організаційного забезпечення ЧМР №7046-01-10 від 02.04.2019 та поквартирної картки вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує у позові, що протягом останніх 7 років відповідач не підтримує родинних стосунків із позивачем і, відповідно, не проживає в зазначеній вище квартирі, особисті речі його відсутні, за комунальні послуги не сплачує.

Факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 2012 року підтверджується актом опитування сусідів від 25.07.2019 за підписом начальника дільниці № 4 КП «ССУБ».

Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР ордер на жиле приміщення є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Даних про приватизацію спірної квартири матеріали справи не містять.

Згідно з ст.107 ЖК Української РСР наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в цьому жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з відмітки у паспорті позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він зареєстрований у спірній квартирі з 16 травня 1990 року.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Суду надано Акт за підписами сусідів, які стверджують, що відповідач у спірній квартирі не проживає з 2012 року з невідомих причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР ).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням на підставі статей 71, 72 ЖК Української РСР.

Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 13, 18, 247, 263, 265, 268, 279, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 21.12.2019.

Головуючий І.О.Мельник