Провадження 2/127/3916/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Шеремети А.О.
позов зареєстрований судом 07.10.2019 року і мотивований тим, що 05.03.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7112027.
За цим договором СК взяла на себе обов`язок, у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2121», держномер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам.
07.09.2016 року о 12.00 год. в м. Вінниці по просп. Коцюбинського, 41, мала місце ДТП за участю автомобіля марки «ВАЗ 2121», держномер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Богдан А 701.22», держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .
Внаслідок ДТП автомобілю марки «Богдан А 701.22», держномер НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень, а його власнику матеріального збитку.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що мало місце 07.09.2016 року та накладено адміністративне стягнення.
Страхова компанія власника пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Богдан А 701.22», держномерАВ0511АА Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Місто» звернулося до страховика винної особи ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом АЕ/7112027.
На підставі страхового акту власнику автомобіля марки «Богдан А 701.22», держномер НОМЕР_2 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 4 500 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.
Відповідач не повідомив страховика про ДТП, що позбавило ПрАТ «УПСК» можливості оглянути пошкоджені транспорті засоби з метою з`ясування характеру утворення пошкоджень, встановлення розміру завданих збитків, а на момент звернення ПАТ «Страхова компанія «Місто» автомобіль вже був відремонтований.
Таким чином, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором страхування призвело до порушення прав позивача на відшкодування шкоди.
Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, з 07.12.2016 року, що підтверджено платіжним дорученням № 5481 від 07.12.2016 року.
З метою врегулювання спору відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак заборгованість в добровільному порядку задоволена не була.
02.08.2019 року між ПрАТ «УПСК» первісним кредитором та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір № 02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АЕ/7112027 від 05.03.2016 року, тому звернувся до суду з даним позовом.
Зазначаючи правовою підставою позову ст.ст. 512, 514, 1166, 1187, 1191 ЦК України, п. 33.1.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 в порядку регресу 4 500 грн. та судові витрати: судовий збір в сумі 768 грн. та витрати на правову допомогу 2 000 грн.
Ухвалою суду від 16.10.2019 року було відкрите спрощене провадження у даній справі (а.с. 50).
Представник позивача адвокат Самойленко П.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов підтримує і просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем проживання та оголошенням на сайті судової влади. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 05.03.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7112027, застрахований транспортний засіб автомобіль ВАЗ 2121, НОМЕР_3 (а.с. 11).
За цим договором СК взяла на себе обов`язок, у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2121», держномер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам.
07.09.2016 року о 12.00 год. водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2121», держномер НОМЕР_1 в м. Вінниці по просп. Коцюбинського, 41, під час зупинки автомобіля відчинив двері, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Богдан А 701.22», держномер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження (а.с. 12).
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 грн. Постанова набула сили 18.10.2016 року (зворот а.с. 12).
Страхова компанія власника пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Богдан А 701.22», держномер НОМЕР_2 Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Місто» здійснила виплату страхового відшкодування на підставі договору страхування від 31.05.2016 року, що підтверджено платіжним дорученням № 3890 від 15.09.2016 року (а.с. 35), і звернулось до ПрАТ «УПСК» із претензією № 001/203-000220/01/140916 від 14.11.2016 року про відшкодування шкоди в порядку регресу та надало розрахунок претензії на суму 4 500 грн. (а.с. 14-16).
06.12.2016 року ПрАТ «УПСК» був складений страховий акт № ОЦ/035/000/16/0219. Сума, що підлягає перерахуванню в порядку регресу 4 500 грн. (а.с. 36).
Кошти були перераховані ПрАТ «УПСК» на користь ПАТ «Страхова компанія «Місто» на підставі страхового акту № ОЦ/035/000/16/0219 від 06.12.2016 року згідно платіжного доручення № 5481 від 07.12.2016 року (а.с. 36).
Із повідомлення ПрАТ «УПСК» від 24.11.2016 року (а.с. 13) вбачається, що повідомлення про ДТП, що сталось 07.09.2016 року від страхувальника ОСОБА_3 або водія транспортного засобу ВАЗ 2121, держномер Е3960ВІ (поліс ОСЦПВВНТЗ № АЕ/ НОМЕР_4 від 05.03.2016 року), в Подільському регіональному страховому центрі ПрАТ «УПСК» не зареєстровано.
Відповідач не повідомив страховика в порядку і строки, визначені ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про настання страхового випадку, що позбавило ПрАТ «УПСК» можливості оглянути пошкоджені транспорті засоби з метою з`ясування характеру утворення пошкоджень встановлення розміру завданих збитків, оскільки на момент звернення ПАТ «Страхова компанія «Місто» автомобіль вже був відремонтований.
Таким чином, невиконання страхувальником ОСОБА_3 та водієм - відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів призвело до порушення прав ПрАТ «УПСК».
Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в сумі 4 500 грн. з 07.12.2016 року.
З метою врегулювання спору відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с. 37), однак заборгованість в добровільному порядку задоволена не була.
02.08.2019 року між ПрАТ «УПСК» первісним кредитором та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір № 02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до Договору (а.с. 4-10).
На підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України новий кредитор ФОП ОСОБА_5 отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АЕ/7112027 від 05.03.2016 року.
Станом на день ухвалення рішення судом регресна вимога СК про страхове відшкодування в сумі 4 500 грн. відповідачем не задоволена.
Таким чином, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Закону України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК України.
Обов`язок страховика відшкодувати оцінену шкоду в результаті ДТП, завдану життю, здоров`ю, майну третьої особи визначений ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.
Частиною 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
П.п. 33.1.4 ч. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Пунктом «ґ» п.38.1.1. ч. 38.1 ст. 38 даного Закону передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.
Обов`язок страхувальника в установлений строк повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди є необхідним для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами й запобігти необґрунтованим виплатам.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не повідомив ПрАТ «УПСК» про настання страхового випадку, доказів повідомлення позивача, а також доказів неможливості такого повідомлення відповідач не надав, чим порушив умови договору страхування.
Враховуючи зазначені норми Закону і те, що суму страхового відшкодування в розмірі 4 500 грн. станом на день ухвалення судом рішення у даній справі відповідач на користь нового кредитора ФОП ОСОБА_1 не відшкодував, суд вважає, що дана сума підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768, 40 грн., сплата яких підтверджена дублікатом квитанції від 04.10.2019 року (а.с. 1) та витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн., сплата позивачем яких підтверджена платіжним дорученням від 06.09.2019 року (а.с. 41), здійсненим на підставі договору про надання правової допомоги від 30.01.2019 року, додаткової угоди № 196 від 03.10.2019 року, акту здачі-прийняття робіт від 03.10.2019 року (а.с. 38-40) слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 15, 16, 512, 514, 993, 1191 ЦК України, ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 76-82,89, 141, 263-265, 280-282ЦПК України,
позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож: АДРЕСА_1 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , прож.: АДРЕСА_2 , р/р НОМЕР_6 в ПАТ «КБ «ПриватБанк», МФО 320649) в порядку регресу 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., а також судові витрати: судовий збір 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 09.12.2019 року.

Суддя: