ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м.Суми

Справа №583/3782/18

Номер провадження 22-ц/816/244/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

боржник - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк»

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2018 року, постановлену у складі судді Ярошенко Т.О., у приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, повний текст ухвали складено 23 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з даною скаргою на дії старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Матосової Ірини Юріївни (далі - державний виконавець Матосова І.Ю.), яку мотивує тим, що 05 серпня 2011 року рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.08.2011 року по справі № 2-595/2011 було задоволено позовні вимоги АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10018/050 філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» про виселення з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі зняттям з реєстраційного обліку. На виконання рішення суду 13 вересня 2011 року було видано виконавчі листи, які 17 жовтня 2011 року установою банку були направлені на примусове виконання до Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області. 12 жовтня 2011 року державним виконавцем Матосовою І.Ю. було відкрито виконавче провадження № 29200772 про виселення з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 За цей час установа банку кілька разів телефоном та при особистих зустрічах зверталася до державного виконавця Матосової І.Ю. за інформацією про хід виконання рішення суду, на що отримували відповіді, що виконавчі дії продовжуються. 01 червня 2018 року на запит банку надійшла відповідь від державного виконавця Матосової І.Ю. про те, що вищевказане виконавче провадження було завершено згідно з п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі за виконавчим документом) стосовно ОСОБА_1 10 січня 2012 року.

03 вересня 2018 року установою банку було отримано довідку Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради, з якої вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на даний час зареєстровані за адресою: пров. Кленовий (колишній Кронштадтський), 1.

З огляду на викладене, вважає судове рішення невиконаним, у зв'язку з чим просить визнати дії державного виконавця Матосової І.Ю. протиправними; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - Охтирський МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області) за № 29200772 стосовно ОСОБА_1 від 10 січня 2012 року; зобов'язати Охтирський МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області відновити виконавче провадження ВП № 29200772 від 12 жовтня 2011 року за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області за № 2-595 від 13 вересня 2011 року щодо виселення з житлового будинку ОСОБА_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку за виконавчим листом від 13 вересня 2011 року № 2-595 та виконати рішення Охтирського міськрайонного суду у справі № 2-595; поновити пропущений строк на оскарження постанови Охтирського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області про закриття виконавчого провадження № 29200772 від 10 січня 2012 року.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2018 року скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України в особі філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України в особі філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк», посилаючись на те, що ухвала суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати дії державного виконавця Матосової І.Ю. протиправними та скасувати постанову Охтирського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області від 10 січня 2012 року про закриття виконавчого провадження № 29200772 від 12 жовтня 2011 року.

В доводах апеляційної скарги стосовно висновку суду про пропущення строків на оскарження дій державного виконавця зазначає, що стягувачу стало відомо про закриття виконавчого провадження лише 03 вересня 2018 року зі спецрозділу виконавчих проваджень, наданим державним виконавцем Матосовою І.Ю. під час розгляду справи за поданням державного виконавця до суду про надання дублікатів виконавчих листів (№ 2-595/2011). А скаргу АТ «Ощадбанк» про визнання дій державного виконавця Матосової І.Ю. протиправними та скасування постанови Охтирського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області про закриття виконавчого провадження № 29200772 від 10 січня 2012 року було подано банківською установою до Охтирського міськрайонного суду Сумської області 13 вересня 2018 року, тобто в межах строків оскарження дій державного виконавця.

Вказує, що стягувач ставив під сумнів те, що виконавче провадження було завершене саме 10 січня 2012 року. Державний виконавець не довів, що постанови про закриття виконавчого провадження надсилались до установи банку та до суду, а також те, що рішення фактично було виконано.

Звертає увагу на те, що дата «10 січня 2012 року» щодо нібито закриття виконавчого провадження щодо виселення ОСОБА_1 спростовується фактом, встановленим судом у листопаді 2012 року, який розглядав справу щодо відстрочки виконання судового рішення щодо виселення ОСОБА_1, ОСОБА_3, яким підтверджено, що на кінець 2012 року сім'я ОСОБА_3 проживала за своєю адресою. Після нібито завершення виконавчого провадження тривали активні дії щодо виселення ОСОБА_1 та судові процеси.

Вважає, що суд фактично ігнорує зібрані та досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, що підтверджують внесення неправдивих відомостей в спецрозділ виконавчих проваджень і спростовують дату винесення постанови про закриття виконавчого провадження. З огляду, на вище викладене, зазначає, що стягувач не міг дізнатися про порушення свого права раніше.

Від представника боржника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Від Охтирського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні скарги банку відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 серпня 2011 року по справі № 2-595/2011 було задоволено позовні вимоги АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10018/050 філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» про виселення з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі зняттям з реєстраційного обліку (а. с. 22-25).

На виконання вказаного рішення суду 13 вересня 2011 року було видано виконавчі листи (а. с. 26).

12 жовтня 2011 року державним виконавцем Матосовою І.Ю. було відкрито виконавче провадження № 29200772 про виселення з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку (а.с.27).

22 грудня 2011 року державним виконавцем на адресу ПАТ «Державний ощадний банк» було направлено повідомлення про те, що 05 січня 2012 року о 10 год. за адресою АДРЕСА_1 буде проводитись виселення ОСОБА_1, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 згідно рішення Охтирського міськрайонного суду від 05 серпня 2011 року (а. с. 28).

05 січня 2012 року державним виконавцем була винесена постанова про відкладення провадження виконавчих дій до 16 січня 2012 року в зв'язку з відсутністю відомостей про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про проведення виконавчих дій стосовно виселення (а.с.29).

01 листопада 2012 року державним виконавцем Матосовою І.Ю. на адресу банку було направлено повідомлення про проведення виселення боржників 16.11.2012 року (а.с.30).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2012 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення Охтирського міськрайонного суду від 05 серпня 2012 року (а.с.31-32).

01 червня 2018 року Охтирським МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області на адресу Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» направлено лист, в якому повідомлено, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-595 від 13 вересня 2011 року про виселення з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були завершені 16 грудня 2013 року згідно п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а самі виконавчі провадження знищені у зв'язку із закінченням строків їх зберігання (а.с.33).

Згідно копії інформації про хід виконавчого провадження № 29200772 (ВП-спецрозділ від 31 липня 2018 року) вбачається, що виконавче провадження ВП № 29200772 було закінчено відносно ОСОБА_1 10 січня 2012 року на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження (п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження») (а.с.34-35).

03 вересня 2018 року Відділом з питань державної реєстрації Охтирської міської ради надано відповідь ПАТ «Державний ощадний банк» про те, що ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 01 січня 2010 року по теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 вересня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 07 листопада 2018 року, відмовлено в задоволенні подання державного виконавця Матосової І.Ю. про видачу дубліката виконавчого листа (а. с. 109).

Залишаючи скаргу банку без розгляду у зв'язку з пропуском строку на оскарження та відсутністю підстав для його поновлення, суд першої інстанції виходив з того, банк в обґрунтування своєї скарги не надав доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, так як, суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця регламентовано розділом VII ЦПК України.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Згідно ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, а саме ВП-спецрозділу від 31 липня 2018 року, виконавче провадження ВП № 29200772 було закінчено відносно ОСОБА_1 10 січня 2012 року на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження (п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом). Вказана постанова не була надана суду органами державної виконавчої служби, оскільки згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 08.02.2017 року виконавче провадження АСВП № 29200772 з примусового виконання виконавчого листа № 2-595 від 13.09.2011 року, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області, про виселення ОСОБА_1 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку, знищено (а. с. 184-188).

Зі скаргою щодо визнання дій державного виконавця Матосової І.Ю. протиправними та скасування вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження № 29200772 стосовно ОСОБА_1 від 10 січня 2012 року банк звернувся до суду 12 вересня 2018 року.

Згідно п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В доводах апеляційної скарги банк зазначає, що про порушення свого права дізнався 03 вересня 2018 року зі спецрозділу виконавчих проваджень, наданим державним виконавцем Матосовою І.Ю. під час розгляду справи за поданням державного виконавця до суду про надання дублікатів виконавчих листів (№ 2-595/2011), а з даною скаргою на дії державного виконавця звернувся 13 вересня 2018 року, тобто в межах встановлених строків.

Проте, дані твердження спростовуються наступним.

В матеріалах справи міститься лист за підписом начальника Охтирського МВ ДВС ГТУЮ Богомол С.М. від 01 червня 2018 року № 17380, направлений на адресу представника Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» Кружило А.В., в якому повідомлялось, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-595 від 13 вересня 2011 року про виселення з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були завершені 16 грудня 2013 року згідно п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а самі виконавчі провадження знищені у зв'язку із закінченням строків їх зберігання. Даний лист було отримано банком та опрацьовано, про що свідчить резолюція від 14 червня 2018 року стосовно виконання згідно встановленого порядку та вжиття заходів щодо захисту інтересів банку (а. с. 33).

Таким чином про завершення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-595 від 13 вересня 2011 року про виселення з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 АТ «Ощадбанк» дізнався в червні 2018 року. Проте своїм правом на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № ВП № 29200772 від 10 січня 2012 року відносно ОСОБА_1 у встановлені законом строки не скористався.

Також з матеріалів справи вбачається, що витяг з ВП - спіцрозділу стосовно виконавчого провадження № 29200772, де містяться відомості щодо закінчення вказаного виконавчого провадження 10 січня 2012 року, який було додано АТ «Ощадбанк» до скарги, було сформовано 31 липня 2018 року.

Крім того, стягувачу було відомо, що 02 серпня 2018 року державний виконавець Матосова І.Ю. звернулася до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого листа № 525 від 13.09.2011 року про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Під час розгляду зазначеного подання державного виконавця представник АТ «Ощадбанк» пояснював суду, що рішення суду не виконане, виконавчі листи до суду не повернуті.

Відповідно до роз'яснень пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» строки звернення заявника зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Таким чином АТ «Ощадбанк» повинен був дізнатися про порушення своїх прав у виконавчому провадженні до його знищення в 2017 році.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 07 листопада 2018 року було встановлено, що близько п'яти років стягувач не цікавився ходом виконавчого провадження, не оскаржив у встановленому законом порядку постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що стягувачем не було надано суду належних переконливих доказів щодо поважності причин пропуску строку для звернення до суду із вказаною скаргою. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий : Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик