Справа № 591/2491/19
Провадження № 2/591/1895/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.

представника позивача адвоката Дяченка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу №591/2491/19 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Приватбанк» про захист прав споживачів ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 18 червня 2013 року між нею та банком у відділенні за адресою: АРК АДРЕСА_1 укладено договір №SAMDN940 про банківський строковий вклад «Стандарт на 12 міс.» в іноземній валюті на суму 15 000 доларів США. Договір укладено строком на 366 днів до 18 червня 2014 року за процентною ставкою 9,75% річних. З 1 квітня 2014 року нарахування та виплата відсотків була припинена. На неодноразові звернення позивачки до банку з вимогою повернення суми вкладу та відсотків, банк жодним чином не відреагував. Загальна заборгованість за договором становить 19387 доларів США. 27 лютого 2014 року між сторонами у відділенні банку за адресою АРК, м АДРЕСА_1 , вул АДРЕСА_1 , 44 укладено договір №SAMDN7200 про банківський строковий вклад «Стандарт, 6міс» в іноземній валюті на суму 37 508,00 доларів США строком до 27 лютого 2015 року за процентною ставкою 10%. 1 квітня 2014 року нарахування та виплата відсотків була припинена. Загальна заборгованість за договором становить 48 760,00 доларів США. Тому просить стягнути з відповідача на її користь загальну суму заборгованості за двома договорами строкового банківського вкладу в сумі 68 147,00 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, подав письмовий відзив, в якому в задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 квітня 2019 року залишено позов без руху.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 травня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 4 липня 2019 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 4 липня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 16 серпня 2019 року за клопотанням представника позивача.

Згідно довідки від 18 липня 2019 року дата 16 липня 2019 року визначена помилково, дійсна дата 11 вересня 2019 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2019 року призначено справу до судового розгляду на 13 листопада 2019 року.

13 листопада 2019 року відкладено розгляд справи до 17 грудня 2019 року у зв`язку з прийняттям головуючим суддею участі у практичному семінарі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

18 червня 2013 року між сторонами у відділенні за адресою: АРК АДРЕСА_1 , укладено договір №SAMDN940 про банківський строковий вклад «Стандарт на 12 міс.» в іноземній валюті на суму 15 000 доларів США. Договір укладено строком на 366 днів до 18 червня 2014 року за процентною ставкою 9,75% річних (а.с.10).

27 лютого 2014 року між банком та позивачем у відділенні банку за адресою АРК, м. АДРЕСА_1 , вул. Леніна, 44 укладено договір №SAMDN7200 про банківський строковий вклад «Стандарт, 6міс» в іноземній валюті на суму 37 508,00 доларів США строком до 27 лютого 2015 року за процентною ставкою 10% (а.с.11).

13 березня 2015 року позивач звернулася з листом до ПАТ «КБ «ПриватБанк», де просила надати відомості про рух коштів та процентів по її вкладам.

За наслідками розгляду даної заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» відмовив у наданні інформації, пославшись на припинення діяльності банку на території АРК Крим і м.Севастополя, втрату можливості здійснювати банківську діяльність та відсутність у банку доступу до первинної документації по зазначеним рахункам.

20 травня 2015 року позивачка звернулася з письмовою заявою до банку про видачу належних їй коштів і відсотків за договорами вкладів в будь-якому відділенні АТ «КБ «ПРИВАТ БАНК» по її місцю проживання в м. Суми (а.с.29).

На вказане звернення відповідач надав письмову відповідь, згідно якої, через політичні події в країні виникли складнощі в обслуговуванні депозитів і рахунків, відкритих в кримських відділеннях ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Запровадження НБУ надзвичайного режиму роботи в АРК та м. Севастополі обмежує можливість проведення банківських операцій (а.с.30).

21 квітня 2016 року та 2 лютого 2017 року представник ОСОБА_1 звернувся до банку із заявами про розірвання депозитних угод №SAMDN940 та №SAMDN7200 з 30 квітня 2016 року та виплату грошових коштів по депозитах та відсотків по ним через відділення банку в м. Сумах (а.с.31,33).

Банком була надана відповідь, що на даний час Правлінням банку розглядається питання про врегулювання проблеми вкладників, рахунки яких були відкриті на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя (а.с.35,39)

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч.1 ст.1058 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Тобто, договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника грошової суми (вкладу).

Згідно положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), затвердженої постановою Правління Національного банку Ураїни № 492 від 12 листопада 2003 року (зареєстрована у МЮ України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493) банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п.1.8 Інструкції); договір банківського вкладу укладається в письмовій формі, один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (п.1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п.1.10 Інструкції).

Розділ 10 вказаної Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 1.4 глави 1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), затвердженої постановою Правління Національного банку Ураїни № 516 від 03 грудня 2003 року (зареєстроване у МЮ України 29 грудня 2003 року за № 1256/8577), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до глави 1 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 174 від 01 червня 2011 року (зареєстрована у МЮ України 25 червня 2011 року за № 790/19528), яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, в тому числі належать: квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями (п.1.1). Касові документи, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв, мають містити такі обов`язкові реквізити: ідентифікатор банку (філії, відділення) або інші реквізити, за допомогою яких є можливість його ідентифікувати; номер платіжного пристрою; дату та час здійснення операції; суму та валюту операції; вид операції; реквізити електронного платіжного засобу, які передбачені правилами безпеки платіжної системи, якщо операція здійснювалася з її використанням; код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі; суму комісійної винагороди.

Отже за змістом наведених норм, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що грошові кошти вкладника передаються ним у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором

банківського вкладу, згідно з яким у вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а у банку - відповідний обов`язок.

Тобто, при розгляді справ щодо стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, судам необхідно встановити факт укладення відповідного договору, з`ясувати повноваження сторін на його укладення, факт внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника, а також дотримання вимог, передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності, щодо укладення договору банківського вкладу та внесення грошових коштів.

Вказана правова позиція сформована у цілому ряді постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 09 серпня 2018 року у справі № 661/4753/14-ц; від 08 травня 2018 року у справі № 201/503/16-ц; від 06 червня 2018 року у справі № 299/540/15-ц, від 17 травня 2018 року у справі № 755/28633/14-ц, де, залишаючи без змін судові рішення щодо відмови у стягненні грошових коштів у якості депозиту, Верховний Суд зазначив про відсутність оригіналу договору банківського вкладу та будь-яких інших документів, які б підтверджували укладення депозитного договору та внесення грошових коштів у якості депозиту.

В матеріалах справи відсутні квитанції про перерахування коштів на вкладний (депозитний) рахунок вкладника, які б відповідали вимогам, передбаченим законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності, щодо укладення договору банківського вкладу та внесення грошових коштів.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не обгрунтовано зарахування коштів на її депозитний рахунок, оскільки позивачем не надано оригіналу квитанції, оформленої відповідно до вимог, встановлених ст.ст.1058,1059 ЦК України та нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами).

Таким чином, позовні вимоги позивача є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Приватбанк» про захист прав споживачів відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1, м. Київ.

Повне рішення виготовлене 19 грудня 2019 року.

Суддя Г.В.Шелєхова