Дата документу 24.12.2019 Справа № 315/714/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3906/19 Головуючий у 1-й інстанції: Ярош С.О.
Є.У.№ 315/714/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізькій апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

Секретар Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горова Яна Олександрівна, про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом. Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_4 , після смерті якої залишилася спадщина. Сторони по справі є спадкоємцями першої черги за законом. Постановою приватного нотаріуса від 16.04.2019 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері за пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини. Посилаючись на те, що в період з 08.04.2019 по 15.04.2019 він хворів, а тому не зміг звернутися своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, просив суд на підставі ст. 1272 ЦК України встановити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері сторін.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у позивача було достатньо часу для подання заяви про прийняття спадщини, а його хвороба в останні дні спливу шестимісячного строку не є поважною причиною і підставою для встановлення додаткового строку.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції неправильно оцінив надані ним докази поважності пропуску строку для прийняття спадщини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вважає рішення суду законним і обґрунтованим, оскільки у ОСОБА_1 було достатньо часу для прийняття спадщини.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати сторін ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9), виданим Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №421.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є її діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , сторони по справі.

До складу спадкового майна увійшла квартир АДРЕСА_1 , де спадкодавець проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті.

20.12.2018 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. з заявою про прийняття спадщини за законом після своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією її заяви (а.с.22).

Того ж дня приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. заведена спадкова справа №242/2018, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини звернулися до приватного нотаріуса 16 квітня 2019 року, тобто через чотири дні після спливу встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. від 16.04.2019 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском строку прийняття спадщини (а.с.11).

Обгрунтовуючи поважность причин пропуску строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилався, у тому числі на свою хворобу, яка сталася за декілька днів до закінчення шестимісячного строку - 08 .04.2018 і тривала до 15.04.2019.

На підтвердження факту своєї хвороби позивач надав суду відповідні письмові докази - консультативний висновок спеціаліста, виданий компетентною медичною установою, затверджений печаткою і підписом посадової особи (а.с.12).

Вказаному письмовому доказу суд першої інстанції належної оцінки не надав, не звернув уваги на те, що гостре раптове захворювання позивача, яке сталося за декілька днів до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, унеможливило його своєчасне звернення до приватного нотаріуса.

Фактично спадкоємець звернувся із заявою про прийняття спадщини наступного дня після одуження, пропустивши всього три дні.

Поза увагою суду першої інстанції залишилася і та обставина, що відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Всупереч вказаним вимогам Закону приватний нотаріус Горова Я.О., отримавши ще у грудні 2018 року від ОСОБА_3 повідомлення про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 не повідомила про це інших спадкоємців першої черги, хоча відомості про всіх спадкоємців і їх місце проживання були зазначено в заяві про прийняття спадщини ОСОБА_3 (а.с.22).

Відповідні повідомлення були надіслані приватним нотаріусом іншим спадкоємцям лише через п`ять місяців після отримання інформації про відкриття спадщини - у травні 2019 року (а.с.27).

Суд першої інстанції не звернув уваги і на ту обставину, що після відкриття спадщини позивач ОСОБА_1 фактично утримував спадкове майно, сплачував комунальні послуги, про що надав суду першої інстанції копії платіжних документів за період з грудня 2018 по травень 2019 року (а.с.35-46).

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що спадкодавець на випадок своєї смерті не залишила заповіту, а отже сторони по справі як спадкоємці першої черги мають рівні права на спадщину після смерті своєї матері. Нотаріус, отримавши відомості про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , не повідомила своєчасно всіх спадкоємців у відповідності до вимог ст.63 Закону України «Про нотаріат». Алдошин М.М., хоч і не подав заяву про прийняття спадщини, проте фактично самостійно ніс витрати з утримання спадкового майна, строк пропуску встановленого законом строку для прийняття позивачем спадщини є незначним і становить всього три дні, хвороба спадкоємця в дні закінчення вказаного строку підтверджується належними і допустимими доказами.

Однією із фундаментальних засад цивільного законодавства у відповідності до ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.

За положенням ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Складовою законності і обґрунтованості судового рішення за положенням ст.263 ЦПК України є його відповідність завданням цивільного судочинства, у тому числі принципу справедливості.

Зважаючи на фактичні обставини справи, у тому числі факт утримання позивачем спадкового майна, враховуючи принципи і завдання цивільного судочинства, колегія суддів вважає хворобу позивача, що сталася за декілька днів до спливу шестимісячного строку, поважною причиною і такою, що у відповідності до ст. 1272 ЦК України може слугувати підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За вказаних обставин оскаржуване рішення на підставі ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2019 року у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_2 ) додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: