Постанова

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 752/23168/17

провадження № 61-10451св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дунь Юлія Юріївна,

заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Київенерго»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року у складі судді Чередніченко Н. П. та постанову Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року у складі колегії суддів Левенця Б. Б., Ратнікової В. М., Борисової О. В.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дунь Юлії Юріївни про відкриття виконавчого провадження.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд зі скаргою на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Голосіївський РВ ДВС м. Київ) Дунь Ю. Ю.

У скарзі ОСОБА_1 , вважаючи протиправними дії державного виконавця щодо винесення втретє постанови про відкриття виконавчого провадження, просила суд скасувати постанову державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Київ Дунь Ю. Ю. про відкриття виконавчого провадження від 19 жовтня 2017 року.

В обґрунтування скарги зазначала, що оскаржувана нею постанова винесена державним виконавцем поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Рішення місцевого суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що винесена державним виконавцем 19 жовтня 2017 року постанова про відкриття виконавчого провадження № 54946522 є законною і обґрунтованою, підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні. 06 жовтня 2016 року набрала чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження», згідно частини першої статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, замість одного року, який існував раніше. Враховуючи вжиття стягувачем заходів щодо належного виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та відкриття державним виконавцем виконавчих проваджень 01 лютого 2016 року та 20 березня 2017 року строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання на момент набрання чинності новою редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не закінчився.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про закінчення провадження по справі примусового стягнення коштів за заявою стягувача - публічного акціонерного товариства «Київенерго».

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

16 липня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі судді Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складіВерховного Суду від 29 липня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2019 року визначено склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Висоцька В. С., Сердюк В. В., Фаловська І. М., Литвиненко І. В.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що виконавче провадження було розпочато ще 01 лютого 2016 року за заявою ПАТ «Київенерго» про примусове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. У зв`язку з цим прийнята втретє державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ Дунь Ю. Ю. постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку із пропуском заявником строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого законодавством, чинним на момент його видачі.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

29 жовтня 2015 року Голосіївським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист у справі № 752/3410/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» заборгованості в розмірі 9 430,01 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено до 15 квітня 2016 року.

19 жовтня 2017 року державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ Дунь Ю. Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54946522 з примусового виконання виконавчого листа № 752/3410/14-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва 29 жовтня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» заборгованості в розмірі 9 430,01 грн.

Посилаючись на протиправність дій державного виконавця щодо винесення втретє постанови про відкриття виконавчого провадження поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, ОСОБА_1 просила суд скаргу задовольнити.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон України № 606-XIV), чинного на момент набрання законної сили рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 1 частини другої статті 22 Закону України № 606-XIV передбачалось, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За змістом частин першої та другої статті 23 Закону України № 606-XIVстроки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон України № 1404-VIII), частинами першою та другою статті 12 якого закріплено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців; строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Зі змісту наведеного положення Закону України № 1404-VIII вбачається, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим Законом. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що 01 лютого 2016 року та 20 березня 2017 року державними виконавцями Голосіївського РВ ДВС м. Київ виносились постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 752/3410/14-ц, виданим 29 жовтня 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва. Вказана обставина також була встановлена місцевим судом при постановленні оскаржуваної ухвали.

Водночас, вважаючи, що положення Закону України № 1404-VIII стосовно встановленого трирічного строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання розповсюджуються на спірні правовідносини, та вказуючи, що на момент набрання чинності цим Законом строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, судами попередніх інстанцій враховано винесені раніше постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за наслідком пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання, що, в силу положень статті 23 Закону України № 606-XIV є однією з підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виходячи із зазначеного, висновок місцевого суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення скарги у зв`язку із тим, що строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання на момент набрання чинності Законом України № 606-XIV не закінчився, що, в свою чергу свідчить про законність дій державного виконавця у зв`язку із винесенням постанови від 19 жовтня 2017 року про відкриття виконавчого провадження, є правильним, та таким, що зроблено на підставі повно і всебічно досліджених матеріалів справи, із наданням належної правової оцінки доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Аргументи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. І. Грушицький І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська