Справа №635/9527/18
Провадження № 2/635/657/2019
УХВАЛА

05 лютого 2019 року селище Покотилівка Харківського району

Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 53,20 кв.м., житловою площею 18,30 кв.м.; сараїв літ. «В», «Б», «Г»; літньої кухні літ. «Д», «д», «д1», погрібу літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», свердловини літ. «К», огорожі № 1-4; також визнати за позивачем право власності на Ѕ вартості автомобіля ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що складає 5000,00 доларів США або 138500,00 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на правову допомогу.

Також позивач подала суду заяву та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 53,20 кв.м., житловою площею 18,30 кв.м.; сараїв літ. «В», «Б», «Г»; літньої кухні літ. «Д», «д», «д1», погрібу літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», свердловини літ. «К», огорожі № 1-4 та на автомобіль ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, які належать на праві власності відповідачу ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що сторони під час шлюбу придбали житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Вказане майно за взаємною згодою сторін було оформлено на відповідача, але є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 В 2013 році шлюбні стосунки між сторонами припинені, позивач разом з малолітнім сином проживає на орендованій квартирі. Відповідач не бажає вирішити питання щодо розподілу спільного майна подружжя у добровільному порядку, що порушує права позивача як співвласника. Крім того, відповідач, як власник має можливість відчужити спірне майно, та на час звернення до суду з позовом, останній приймає заходи з продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 і автомобіля ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що свідчить про бажання створити розгляд спору неможливим та у подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу кожного відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч, 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що позивач звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер НОМЕР_1,які на праві приватної власності належать відповідачу, ОСОБА_2 може на власний розсуд розпорядитися вказаним майном, внаслідок чого виконання рішення суду може бути істотно ускладнено або неможливим, тому суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та заборонити відчуження вказаного майна, при цьому, на думку суду вказана міра є співмірною із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149,150 ЦПК України, суд:

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 53,20 кв.м., житловою площею 18,30 кв.м.; сараїв літ. «В», «Б», «Г»; літньої кухні літ. «Д», «д», «д1», погрібу літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», свердловини літ. «К», огорожі № 1-4 та на автомобіль ГАЗ-33021, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2019 року.

Суддя О.М. Пілюгіна