Справа № 754/1696/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судового засідання Ковальової В.О.,

представника ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за заявою адвоката Скуратівського Сергія Івановича в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відстрочення виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

12.11.2019 року ОСОБА_4 в особі свого представника - Адвоката Скуратівського С.І., звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Київського апеляційного суду від 16.10.2019 року по справі № 754/1696/16-ц в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 859 837 грн., до моменту розгляду Верховним Судом клопотання про зупинення виконання цього рішення на час касаційного провадження.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 16 квітня 2019 року за наслідками судового розгляду справи Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про зобов`язання виконати обов`язок в натурі шляхом передачі квартири на виконання умов договору купівлі-продажу та виселення з безпідставно займаної квартири, а зустрічний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , 3-особа: Приватний нотаріус КМНО Камінська Вікторія Петрівна про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, було задоволено в повному обсязі та визнано недійсним договір купівлі -продажу квартири від 13.10.2015 р. та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати по оплаті судового збору.

16.10.2019 року Київський апеляційний суд за результатами перегляду справи в апеляційному порядку виніс постанову, якою рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.04.2019 р. в частині відмови у вимозі про застосування наслідків недійсності правочину скасував та ухвалив в цій частині нове судове рішення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 859 837 грн.

Не погодившись із даним судовим рішення ОСОБА_4 звернувся до Верховного суду з відповідною касаційною скаргою, проте виходячи з об`єктивних чинників роботи Верховного Суду, зокрема його реального завантаження та фактичної тривалості розгляду справи в касаційному порядку, існують об`єктивні підстави вважати, що до моменту фактичного розгляду Верховним Судом клопотання про зупинення виконання рішення апеляційного суду, дане рішення буде виконано в примусовому порядку.

За таких обставин, виконання оскаржуваного рішення апеляційного суду від 16.10.2019 р., а також заходи примусового виконання (внесення до реєстру боржників, арешт всього майна, арешт заробітної плати, блокування банківських карток, тощо) призведуть до негативних наслідків та поставить сім`ю ОСОБА_4 у вкрай скрутне матеріальне становище.

Отже, враховуючи викладені обставини представник заявника звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить відстрочити виконання рішення Київського апеляційного суду від 16.10.2019 року по справі № 754/1696/16-ц в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 859 837 грн. до моменту розгляду Верховним судом клопотання про зупинення виконання цього рішення на час касаційного провадження.

В судовому засідання представник заявника - ОСОБА_8 , підтримав подану ним заяву та просив суд відстрочити виконання судового рішення, що було ухвалене Київським апеляційним судом від 16.10.2019 року.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення заяви про відстрочення виконання рішення апеляційного суду, через її необґрунтованість та невідповідність вимогам процесуального закону.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що подана заява про розстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню судом, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

При цьому, частинами третьою та четвертою даної норми закріплено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Виходячи з вищевикладених положень вбачається, що чинне цивільно-процесуальне законодавство України пов`язує відстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.

Представник заявника, Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду, посилається на негативні наслідки для сім`ї ОСОБА_4 , оскільки останній є єдиним працюючим членом сім`ї, який утримує всю родину.

Окрім того, посилаються на те, що в провадженні Верховного Суду перебуває Касаційна скарга на постанову Київського апеляційного суду від 16.10.2019 року, а відтак остаточне розв`язання спірної ситуації залежить від рішення касаційного суду,

Оскільки є підстави вважати, що до моменту фактичного розгляду Верховним судом клопотання про зупинення виконання рішення апеляційного суду, дане рішення буде виконано в примусовому порядку, відповідач звернувся із зазначеною заявою.

Однак, звертаючись із заявою про відстрочення виконання рішення представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не надав належних доказів на підтвердження того, що існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Крім того, факт розгляду Верховним Судом клопотання про зупинення виконання рішення апеляційного суду не є тією обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення, або робить його неможливим.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, підставами для відстрочення виконання рішення суду є обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а тому аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що заявником не доведено існування обставин, що ускладнюють виконання рішення суду. Будь-яких доказів на підтвердження своєї заяви заявником суду не надано. ЗА таких обставин, підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.81, 435, 258-261, 352-355, Розділом ХІІІ «Перехідні положення», суд, -

У Х В А Л И В:

Адвокату Скуратівському Сергію Івановичу в задоволенні заяви, поданої в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відстрочення виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: