РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( Заочне )

Справа № 643/434/19

Провадження № 2/643/2216/19

13.12.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Букреєвої І.А., за участю секретаря Воловод К.А. , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Московського районного суду м.Харкова перебуває справа за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості про стягнення з відповідачів солідарно заборгованість за тілом кредиту у розмірі 18 559.32 Доларів США , що станом на 02.10.2018 року складає 523 558 грн.42 коп.

У обгрунтування позову наводить наступне. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 24278.40 [Долар США] на термін до 30.07.2037 р., а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Відповідач ОСОБА_1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором. Відповідач - ОСОБА_1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 24278.40 [Долар США].

В порушення умов кредитного Договору , а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договор ОСОБА_1 станом на 02.10.2018 року має заборгованість 171 262,91 [Долар США]. складається з наступного: 18 559.32 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту): 23 065,59 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4 101,90 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом: -125 536,10 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором .

Кредитодавець вимагає від боржника повернути частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 18559.32 [Долар США], яка складається з наступного: 18 559.32 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту).

В забезпечення виконання зобов`язання за Договором HAH2G101270086 між АТ КБ «І1РИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено: Договор поруки, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором ОСОБА_1 .

Ухвалою від 15.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач просив розглянути справу у відсутності представника , не заперечує проти прийняття заочного рішення суду . ( а.с.3)

Сторони в судове засідання не з`явилися з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 надіслала до суду відзив на позов , в якому позов не визнала . Суду пояснила , що перед позивачем свої зобов`язання ОСОБА_1 виконала у повному обсязі за період з 31.07.2007 по 31.10.2007 року . Потім право вимоги за кредитом позивач передав ПАТ « Акцент-банк», про що було повідомлено ОСОБА_1 листом від 01.11.2007 року. Перед новим кредитором не має зобов`язань поруки. Вважає , що договір на який посилається позивач втратив силу, в зв`язку з вибуттям зобов`язань позичальника. Крім того , наводить свій розрахунок за позовом.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню , виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами , що згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 24278.40 [Долар США] на термін до 30.07.2037 р., а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 24278.40 [Долар США].

В порушення умов кредитного Договору ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договор ОСОБА_1 станом на 02.10.2018 року має заборгованість 171 262,91 [Долар США]. складається з наступного: 18 559.32 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту): 23 065,59 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4 101,90 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом: -125 536,10 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором .( а.с.14-18, 5-10)

Кредитодавець вимагає від боржника повернути частину суми заборгованості за кредитом яка складається з наступного: 18 559.32 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту).

В забезпечення виконання зобов`язання за Договором HAH2G101270086 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено: Договор поруки, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як визначено у ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Виконання сторонами зобов`язання - це здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов`язання - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов`язки сторін кредитного договору.

Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, та повернути кредит Банку рівними частинами у терміни, визначені у графіку повернення, який наведено у додатку №1 до договору.

Отже, сторони встановили не лише строк дії кредитного договору, а й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

В разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Останній платіж по кредитному договору сплачено у квітні 2009 року; строк дії договору - до 30 липня 2037 року.

Тобто банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором) пред`явити вимоги до поручителя.

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється.

Кредитним договором передбачено виконання грошових зобов`язань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком), а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором.

Банк звернувся до суду з позовом лише у липні 2019 року.

З огляду на зазначене , характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Враховуючи, що протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором) банк не звернувся до суду з позовом, суд вважає, що позов Банку до ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 10, ст. 11, ст. 60, ч.2 ст.197, ч. 3 ст. 209, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН : НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 15.12.1999 року ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» ( код ЕДРПОУ 14360570 ) у погашення боргу за тілом кредиту № НАН2G101270086 від 31.07.2007 року 523 558 грн.42 коп . , що станом на 02.10.2018 року складає 18 559.32 долара США

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН : НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 15.12.1999 року ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»( код ЕДРПОУ 14360570 ) судові витрати в розмірі 7 853 грн . 38 коп.

У позові до ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі .

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя