Номер провадження: 22-ц/813/5276/19
Номер справи місцевого суду: 2-2684/99
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

особа, яка брала участь у справі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2019 року про повернення заяви, постановлену під головуванням судді Тополевої Ю.В.,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків повернуто заявнику, з тих підстав, що заявник не був учасником справи.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якої просить ухвалу суду скасувати, направити справу на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що він є спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 був відповідачем по справі за позовом ОСОБА_2 про відшкодування збитків, по якій ухвалене рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 1999 року про часткове задоволення позову, та стягнуто з ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду.

Під час розгляду зазначеної справи, ухвалою суду був накладений арешт на майно ОСОБА_3 , яке заявник без відновлення провадження по справі не може отримати у спадок, після смерті ОСОБА_3 .

Відзиву до суду надано не було.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що у провадженні в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 1999 року позов задоволено частково.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , який не був учасником справи звернувся до суду з заявою про відновлення провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, в якій просив відновити втрачене судове провадження, в частині ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту з метою його скасування. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.10.199 року, яким зняти арешт з автомобілів.

Ухвалою суду від 21 березня 2019 року заява ОСОБА_1 повернута у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 489 ЦПК України.

Згідно ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Повертаючи заяву, суд виходив з того, що ОСОБА_1 , не є учасником справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , а тому не має процесуальної дієздатності на звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження по цій страві.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_3 та власником рухомого майна, однак судом під час розгляди заяви про скасування арештів рухомого майна та відновлення втраченого судового провадження порушено права та законні інтереси особи, яка не є учасником справи, але є спадкоємцем, який прийняв спадщину і є власником рухомого майна, на накладений арешт, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року).

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 а залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20 грудня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра