Справа № 203/3139/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська, в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів на навчання повнолітньої доньки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 22.06.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох спільних дітей доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2010 року у справі №2-2187/2010 з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі ј частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Донька ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи з дитинства, на теперішній час навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на першому курсі для здобуття кваліфікації магістр та проживає у гуртожитку в м.Львів. Також вона раз на рік отримує стаціонарне лікування та обстеження, витрати на що приблизно складають 1500-2000 грн. Чотири рази на рік їй потрібно отримувати масажні процедури по 10 сеансів, вартість одного сеансу становить приблизно 300 грн., а на рік близько 12000 грн. Донці необхідно постійно займатись спеціальною лікувальною фізичною гімнастикою та постійно відвідувати басейн. Донька ОСОБА_3 на даний час потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів через збільшення потреб в навчанні, розвитку та іншому. Остання навчається в 4 класі музичної школи №7 ім.Леоніда Когана по класу фортепіано, де вартість за навчання становить 450 грн. на місяць. Також донька відвідує навчання з англійської мови, вартість якого становить 500 грн. на місяць, спеціальні підручники з англійської мови коштують 500 грн. один раз на рік. Крім того, у молодшої доньки формується сколіозна осанка та є потреба відвідувати заняття в плавательному басейні, що також потребує додаткових фінансових витрат. Посилаючись на вказані обставин, позивачка просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 до 25% доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягувати з відповідача додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1500 грн. щомісяця. Також просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 до досягнення нею двадцяти трьох років в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та посилаючись на викладені в ньому підстави просила задовольнити позовні вимоги. В частині стягнення додаткових витрати на утримання доньки ОСОБА_3 просила визначити відповідну суму в розмірі 475 грн. щомісяця, а не 1500 грн., як було нею зазначено в позовній заяві, з урахуванням спільного обов`язку батьків щодо утримання дитини. Також в частині заявлених вимог про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , позивачка просила визначити мінімальний розмір аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, замість помилково зазначених 30%.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 . В частині стягнення додаткових витрат на її утримання, а також аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 до досягнення нею 23 років проти позову заперечував, посилаючись на те, що на теперішній час не має роботи та не має матеріальної можливості сплачувати відповідні витрати на навчання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріал справи, що сторони з 22.06.1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних дітей малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, проте останні проживають окремо.

Малолітня донька ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою, а повнолітня донька ОСОБА_4 на теперішній час фактично мешкає в гуртожитку в м.Львів, в зв`язку із навчанням в Національному університеті «Львівська політехніка».

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2010 року у справі №2-2187/2010 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей в єдиній частці в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1-3 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, відповідно до приписів ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним та може бути змінений судом з урахування фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилаються сторони.

З рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2010 року у справі №2-2187/2010 вбачається, що з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей в єдиній частці в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

З тексту рішення вбачається, що розмір аліментів визначався судом, зокрема, з урахуванням стягнення з відповідача за виконавчим листом, виданим Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська, аліментів в розмірі ј частини від всіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також судом встановлено, що на теперішній час донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття, а тому з настанням цього строку, з відповідача на користь позивачки продовжують стягуватись аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 відповідно до положень ст.183 СК України в розмірі 1/8 частини від доходів відповідача.

З урахуванням цього, суд погоджується, що в зв`язку із зростанням дитини, зазначеного вище розміру аліментів не достатньо для забезпечення першочергових потреб дитини.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в цій частині. При цьому, суд також враховує визнання вказаних позовних вимог відповідачем.

В своєму позові позивачка просила збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 до 25% від загального доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, суд враховує, що нормами СК України передбачено визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі або в частці від доходів платника аліментів, а не у відсотковому відношенні.

Крім того, відповідно до ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що зазначила і позивачка під час розгляду справи в суді, пославшись на помилкове зазначення мінімального розміру аліментів в сумі 30%.

Тому, позовній вимог в цій частині слід задовольнити частково, збільшивши розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2010 року у цивільній справі №2-2187/2010 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду відповідні аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття.

В частині заявлених позивачкою вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1500 грн. щомісяця, суд враховує наступне.

Обгрунтовуючи вказані позовні вимоги позивачка посилалась на те, що на теперішній час донька ОСОБА_3 навчається в 4 класі музичної школи №7 ім.Леоніда Когана по класу фортепіано, де вартість за навчання становить 450 грн. на місяць, а також донька відвідує навчання з англійської мови, вартість якого становить 500 грн. на місяць.

Також під час розгляду справи позивачка просила визначити відповідну суму додаткових витрат в розмірі 475 грн. щомісяця, що становить Ѕ частину щомісячних витрат, а не 1500 грн., як було нею зазначено в позовній заяві, з урахуванням спільного обов`язку батьків щодо утримання дитини.

Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином положення ст.185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, повинно враховуватись в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Суд враховує, що витрати на навчання дитини в музичній школі та на заняття англійською мовою не є такими, що пов`язані з особливими обставинами. Тому вказані витрати не є додатковими в розумінні ст.185 СК України та питання щодо їх понесення повинно вирішуватись за домовленістю батьків, а за відсутності такої, покладаються на того батька, з ким проживає дитина, виходячи з його/її фінансових можливостей.

При цьому, суд також враховує, що на теперішній час відповідач не працює та не має постійного джерела доходів, має зобов`язання зі сплати аліментів на щомісячне утримання доньки.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З матеріалів справи вбачається, що повнолітня донька сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на першому курсі для здобуття кваліфікації магістр та згідно довідки з місця навчання закінчує останнє в грудні 2020 року.

В своєму позові позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 до досягнення нею двадцяти трьох років в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд враховує, що відповідно до ст.ст.199,200 СК України аліменти на утримання повнолітньої/го доньки/сина можуть бути стягнення за період навчання та до досягнення ними повнолітнього віку, а також з урахуванням можливості надання утримання другим із батьків.

Як встановлено судом, відповідач на теперішній час не працює та не має постійного джерела доходів, має аліменти зобов`язання по утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Позивачкою під час розгляду справи не надано суду доказів які б свідчили про спроможність відповідача надавати відповідне утримання на навчання повнолітньої доньки. Також позивачкою не наведено належних обгрунтовань в частині такого, які саме витрати несе донька в зв`язку з навчанням, який їх розмір та не надано відповідних доказів.

Крім того, позивачка просила визначити аліменти в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в той час як донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент звернення позивачки до суду з розглядаємим позовом набула повноліття та втратила статус дитини.

Таким чином, розмір аліментів не може визначатись виходячи із розміру прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку.

В зв`язку з цим, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням є необгрунтованими, недоведеними належними доказами та задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання в порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та часткове задоволення позову, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. за задоволену вимогу про збільшення розміру аліментів.

Керуючись ст.ст.141,180,181,182,183,184,185,192,199,200 СК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,211,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів на навчання повнолітньої доньки задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2010 року у цивільній справі №2-2187/2010 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду аліменти з відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь позивачки ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 грудня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак