Справа № 457/1149/19
провадження №2/457/301/19
УХВАЛА

12 грудня 2019 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Марчук В.І.,

розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Попів-Кішко Роксолани Йосипівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі між співвласниками, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Попів-Кішко Роксолана Йосипівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі між співвласниками.

Ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 04.11.2019 року матеріали позовної заяви залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які мали бути усунутими протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Позивачу було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвалою судді від 04.11.2019 року представнику позивачу зазначено, що предстаником позивача в позовній заяві зазначено, що ціна позову становить 77151 грн., однак в позові жодним чином не обґрунтовано дану суму, також не додано жодного доказу на підтвердження цього.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому ціна позову не відповідає дійсній вартості майна, або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Пунктом а ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

В даному випадку спірною є 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 78,5 кв. м., житловою площею - 41 кв. м.. Дійсна вартість вказаного майна на день звернення позивача до суду значно перевищує 77151,00 грн., як вказано у позовній заяві.

Тому, представник позивачки повинна була визначити розмір судового збору за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Так, відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про судовий збір» передбачені розміри ставок судового збору, так за подання до суду позовної заяви майнового характеру передбачена сплата судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9605,00 гривень.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягала до сплати позивачем у даній справі повинна становити 9605,00 гривень, а з урахуванням сплаченої суми судового збору у розмірі 768,40 грн. позивачу слід доплатити 8836,60 гривень.

Позивачем належним чином вимоги ухвали не виконані.

Позивачем подано до суду заяву про відстрочення сплати судового збору.

Позивач свою заяву мотивує тим, що визначити вартість майна можливо лише після проведення будівельно-технічної експертизи, вона позбавлена можливості сплатити судовий збір в повному обсязі, тому судовий збір сплачено у мінімальному розмірі.

Дослідивши заяви позивачів про звільнення від сплати судового збору, приходжу до наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Підстава зазначена позивачем, не є підставою для відстрочення сплати судового збору, тому в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору,слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що описані в ухвалі недоліки позивачем не усунуті, відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі між співвласниками - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя: В. І. Марчук