РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року

м. Рівне

Справа № 570/5726/14-ц

Провадження № 22-ц/4815/1554/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

секретар судового засідання Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не

заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2019 року (постановлену у складі судді Красовського О.О.) у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності; визнання права власності на майно, припинення права спільної часткової власності, визнання порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

09 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заява мотивована тим, що він поніс витрати за проведення експертизи у справі у розмірі 6500 грн, а питання про розподіл судових витрат з оплати судової експертизи підлягає вирішенню у порядку ухвалення судом додаткового рішення.

Просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 6500 грн.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2019 року відмовлено в прийнятті додаткового рішення щодо стягнення понесених судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності; визнання права власності на майно, припинення права спільної часткової власності, визнання порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалу суду мотивовано тим, що оскільки рішення було ухвалено судом 24.01.2017 року і до закінчення судових дебатів стороною позивача не було подано доказів оплати експертизи, і такі докази були надані зі спливом 5-денного строку з дня ухвалення рішення, тому, згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

12 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 6500 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з наданих суду документів: договору від 01.09.2015 року, акту виконаних робіт від 05.01.2016 року, рахунку-фактури від 01.09.2015 року, квитанції про сплату коштів вбачається, що саме він сплатив грошові кошти за проведення експертизи у розмірі 6500 грн.

Судом залишено поза увагою, що в ухвалі апеляційного суду Рівненської області від 21.03.2017 року по вказаній справі суд вказав, що питання про судові витрати має вирішуватися шляхом ухвалення додаткового рішення у справі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася. Вона була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на подавала. Її неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, що з"явилися у судове засідання, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, виходив із того, що згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України (у редакції від 15.12.2017 року) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Станом на час розгляду справи судом першої інстанції, вказана редакція ЦПК ще не набула чинності.

ЦПК України (у редакції від 10.10.2016 року), що діяв на час розгляду справи судом не містив вищевказаного положення про необхідність подачі доказів стосовно судових витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Понесення ОСОБА_1 витрат за проведення експертизи підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: копією рахунку-фактури № ЕР-0000091 від 01 вересня 2015 року, квитанцією № 0..1 від 16.09.2015 року, актом здачі-приймання виконаних робіт від 05.01.2016 року (а.с. 72-73, том 2).

Оскільки ОСОБА_1 доведено понесення ним судових витрат, у зв`язку з проведенням експертизи у справі, у розмірі 6500 грн, такі судові витрати підлягають до стягнення на його користь з відповідача ОСОБА_2 .

Так як, оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, то відповідно до ст. 376 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності; визнання права власності на майно, припинення права спільної часткової власності, визнання порядку користування земельною ділянкою.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності; визнання права власності на майно, припинення права спільної часткової власності, визнання порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6500 грн судових витрат, понесених ним у зв`язку з проведенням експертизи у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2019 року.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич