Справа 556/1906/19
Номер провадження 2-о/556/65/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2019 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Закревського Л.В.

при секретарі Басик Г.Т.

з участю:

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне управління держгеокадастру у Рівненській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці, ОСОБА_2

За час життя, померла залишила заповіт за яким усе своє майно заповіла, ОСОБА_1 ,

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №631643 від 05.11.2003 року, власником земельних ділянок загальною площею 2,62 га для ведення особистого селянського господарства вказана ОСОБА_3 .

На даний час внаслідок виявлених неточностей у зазначенні імені Ярина замість Ірина у державному акті на право приватної власності на землю заявниця, ОСОБА_1 не має змоги встановити відповідність заявлених прав документу, що його посвідчує.

У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні імені в свідоцтві про смерть, заповіті та правовстановлюючих документах, які були виявлені під час звернення до нотаріуса, у заявниці виникають складнощі щодо нотаріального оформлення стосовно належного вказаного майна.

На час оформлення правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю, ОСОБА_2 не було звернуто увагу на правильність написання імені власника.

Встановлення факту належності ОСОБА_2 , вказаного державного акту на право приватної власності на землю необхідно для реалізації свого права на спадкування, а також володіння, розпорядження та користування належним нерухомим майном, проте через допущену помилку у правовстановлюючому документі заявниця позбавлена такої можливості.

Звернувшись до державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Трохимчука С.С. з усною заявою про виправлення описки, було відмовлено у внесенні змін до відомостей до Державного земельного кадастру, у зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим ЗУ «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме те, що не додано рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення.

Тому ОСОБА_1 , змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оскільки це зробити іншим шляхом, ніж в судовому порядку неможливо.

Так, у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_1 від 25.03.1976 (оригінал знаходиться у заявника, копія додається) та свідоцтві про смерть від 26.11.2013 (оригінал знаходиться у заявника, копія додається) вказано правильне ім`я ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , у судове засідання з`явилася, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи про причину неявки суду не повідомляли про розгляд справи у їх відсутності не клопотали.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.11.2013 року, яке видано виконкомом Озерської сільської ради Володимирецького району.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Озерської сільської ради Володимирецького району, ОСОБА_2 усе своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ст. 1220 ч.ч.1,2 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 2,62 га, розташованої на території Озерської сільської ради Володимирецького району призначену для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії Р2 №631643 від 05.11.2003 року.

Даний державний акт виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Внаслідок виявлених неточностей у зазначенні імені Ярина замість ОСОБА_4 у державному акті на право приватної власності на землю заявниця, ОСОБА_1 не має змоги встановити відповідність заявлених прав документу, що його посвідчує.

Положеннями статей 1261, 1268 ч.3 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Заявниця, як донька спадкодавця, ОСОБА_1 , є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні.

ОСОБА_1 , звернувшись до державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Трохимчука С.С. з усною заявою про виправлення описки, їй було відмовлено у внесенні змін до відомостей до Державного земельного кадастру, у зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим ЗУ «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме те, що не додано рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На теперішній час заявниця позбавлена можливості іншим чином встановити факт належності матері ОСОБА_2 , документу, а саме: державного акту на праві приватної власності на землю серії Р2 №631643, виданого 05.11.2003 року Володимирецькою райдержадміністрацією, оскільки в цьому документі допущена помилка в написанні ім`я померлої, замість « ОСОБА_4 » вказано « ОСОБА_6 », що позбавляє заявника можливості оформлення своїх спадкових прав та прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення».

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Статтею 25 частиною 4 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Тому, суд вважає вимоги заявника щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст. 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне управління держгеокадастру у Рівненській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на праві приватної власності на землю, загальною площею 2,62 га, серії Р2 №631643, виданого 05.11.2003 року Володимирецькою райдержадміністрацією для ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л.В.Закревський