КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №362/3137/19 Головуючий у І інстанції - Марчук О.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря Покраси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просилавизначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом. Однак, при зверненні до нотаріальної контори, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск встановленого законом строку звернення для спадкування.

Зазначала, що інших за заповітом як першої так і другої черги за законом, або такі щоб мали обов`язкову у спадщині немає.

Вказує, що шести місячний строк для прийняття спадкового майна пропустила з поважної причини оскільки з 05 липня 2012 року по 03 серпня 2012 року знаходилась у важкому стані на лікуванні в стаціонарному режимі профільної медичної установи «Медиком» м.Київ, що підтверджується довідкою медичної установи №794 від 03 серпня 2018 року. Вказує, що хвороба збіглась з закінченням шестимісячного строку для приийняття спадщини.

Просила позов задовольнити та встановити додатковий строк терміном 2 місяці для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що судом першої інстанції не досліджено її стаціонарне лікування з 05 липня 2012 року по 03 серпня 2012 року яке збіглось з закінченням шести місячного строку визначеного ст..1270 ЦК України, так як тривала хвороба не дала можливості прийняти спадкове майно в строк до 6 місяців, що обумовлено об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Вказує на безпідставність висновків суду першої інстанції про те, що позивач не був позбавлений можливості прийняти спадщину в період з 26 січня 2012 року по 04 липня 2012 року оскільки вони суперечать ст.1270 ЦК України, яка визначає строк прийняття спадкового майна в термін до 6 місяців, та не зазначає, що такі дії повинні бути здійснені через один місяць або п`ять місяців.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.05.2019 року (а.с. 7).

Спадкоємцем померлої за заповітом є ОСОБА_1 - позивач по справі про що свідчать долучені до матеріалів справи письмові докази, а саме: заповіт ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 від 08 квітня 2009 року (а.с. 8).

Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області Бігіч С.Ю. від 23 травня 2019 року № 350/01-16, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що сплив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 9).

Постанова нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області Бігіч С.Ю. від 23 травня 2019 року № 350/01-16 стала підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності поважності пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини.

Доводи позивача щодо поважності пропуску нею строку подачі заяви через її перебування на стаціонарному лікуванні у клінічній установі ТОВ «Медаком» з 05 липня по 03 серпня 2012 року, суд першої інстанції не прийняв до уваги, оскільки на переконання суду, позивач не була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори у період часу з 26 січня по 04 липня 2012 року (а.с. 10).

Також суд першої інстанції вважає, що з часу відкриття спадщини до дати госпіталізації в медичну установу на стаціонарне лікування (більше п`яти місяців часу), позивач беззаперечно мала можливість вчинити необхідні дії щодо оформлення спадщини після померлої. Вказує в рішенні, що доказів, які б вплинули та/або спростували дані висновки, не надано.

Зазначені позивачем обставини щодо хвороби, на думку суду першої інстанції не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по оформленню спадщини.

Однак колегія суддів з таким висновками суд першої інстанції погодитись не може враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.05.2019 року виданого Виконавчим комітетом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області.

А отже останнім днем для подачі заяви про прийняття спадщини було 25 липня 2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження поважності причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 вказувала хворобу. А саме надала довідку №794 від 03 серпня 2018 року медичної установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіком» з якої вбачається, що ОСОБА_1 в період з 05 липня 2012 року по 03 серпня 2012 року знаходилась на стаціонарному лікуванні.

А отже хвороба ОСОБА_1 припала на останній місяць строку на звернення з заявою про прийняття спадщини.

Висновки суду першої інстанції про те, що позивач не був позбавлений можливості прийняти спадщину в період з 26 січня 2012 року по 04 липня 2012 року є безпідставними, оскільки вони суперечать ст.1270 ЦК України, яка визначає строк прийняття спадкового майна в термін до 6 місяців.

Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 6 пункту 24 Постанови від 30 травня 2008 року № 3 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Проте поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо.

Статтями 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивачем по справі надано довідку №794 від 03 серпня 2018 року медичної установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіком» з якої вбачається, що ОСОБА_1 в період з 05 липня 2012 року по 03 серпня 2012 року знаходилась на стаціонарному лікуванні і ці відомості свідчать про перешкоди для подання позивачем заяви про прийняття спадщини протягом, встановленого для цього законом шестимісячного строку, тому ці обставини є поважними, що відповідно до ст.1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2019 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 до Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1 додатковий термін 2 місяці для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 20 грудня2019 року.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко