22-ц/804/3308/19
265/4354/19

Головуючий у 1-й інстанції Мельник І.Г.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Попової С.А.,

суддів Кочегарової Л.М., Ткаченко Т.Б.,

за участю секретаря Герасимової Г.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2019 року, ухвалене у складі судді Мельник І.Г., повний текст рішення складено 30 вересня 2019 року,

по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» (далі - банк) звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н, укладеним 04.08.2011 року між банком та ОСОБА_1 , за яким позичальник отримав кредит у розмірі 2500грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений кредитний договір складається з заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 127203,97грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 2494,02грн, заборгованості по процентам за користування кредитом з 04.08.2011 року по 31.12.2018 року - 124709,95грн, які позивач просив стягнути з відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати з оплати судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.08.2011 року у розмірі 2494,02грн, а також судовий збір в сумі 37,66грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Задовольняючи позов частково і відмовляючи у стягненні процентів за користування кредитним ресурсом, суд першої інстанції виходив з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення відсотків та неустойки.

В апеляційній скарзі позивач посилається на: помилковість висновку суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача утвореної заборгованості з відсотками, незважаючи на те, що суд встановив, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув; суд не зважив на те, що про умови кредитування позичальник був поінформований, зокрема і про процентну ставку, що значилася в підписаній позичальником Додвіці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 пільгового періоду», де ОСОБА_1 погодив процентну ставку 2,5% щомісяця (або 30% річних); суд не звернув уваги на надану виписку по руху коштів по рахунку відповідача, згідно із яким той користувався кредитними коштами.

Рішення в частині задоволення вимог про стягнення основної суми боргу не оскаржується.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Враховуючи положення ч. 1 ст. 368 ЦПК України, розгляд даної справи, що є малозначною згідно із ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку спрощеного провадження.

Справа розглядається за участі представника АТ КБ «Приватбанк» - Шишелової Н.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги, за відсутністю відповідача ОСОБА_1 , повідомленого про дату і час розгляду справи, неявка якого в силу ч. 2 ст. 372 не є перешкодою до розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, за змістом наданої банком ксерокопії анкети-заяви від 04.08.2011р. ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» та Тарифів Банку, які викладені на сайті www.privatbank.ua, який за текстом позовної заяви утворює укладений між сторонами кредитний договір, за яким відповідач отримав у кредит 2500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При написанні анкети-заяви позичальником обрано опцію отримання платіжної картки Кредитка «Універсальна» (а.с. 8).

Відповідно до розрахунку заборгованість клієнта ОСОБА_1 станом на 31.05.2019р. складає 127203,97грн., з них: заборгованість за простроченим тілом кредиту 2494,02грн.; заборгованість за відсотками з 04.08.2011р. по 30.12.2018р. 124709,95грн (а.с. 5-7). Банком використано право заявлення вимоги зі стягнення частини боргу.

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Вивчивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Колегія суддів не погоджується із рішенням суду першої інстанції, яким відмовлено у стягненні з позичальника процентів за користування кредитними коштами з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтвердив підписом у заяві.

Однак, суд зосередивши увагу на анкеті-заяві відповідача (а.с. 8), де, дійсно, не обумовлювалась процентна ставка, не зважив на наявну у справі Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка була підписана позичальником 04.08.2011р. (а.с. 9), в якій сторонами договору була узгоджена процентна ставка за користування кредитними коштами на рівні 2,5% в місяць або 30% річних, що в сенсі ст. 628 ЦК України є обов`язковим до виконання ОСОБА_1 .

Не вбачивши у зазначеному документі домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку про стягнення відсотків.

А між тим, з розрахунку заборгованості (а.с. 5-7), даних по руху коштів по картковому рахунку (а.с. 72-77), вбачається об`єктивно підтверджена заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з вересня 2011 року по 30.11.2014р. (кінцевий термін сплати всіх обумовлених кредитним договором платежів згідно визначеного в карті кінцевого терміну її дії а.с. 78) за обумовленою в Довідці процентною ставкою 2,5% щомісяця або 30% річних, що розраховуються виходячи з 360 днів, що в грошовому виразі становить 791,23грн.

Нарахування процентів позичальнику ОСОБА_1 після спливу дії кредитного договору у листопаді 2014 року і по 31.12.2018р., чим обмежено позивачем спірний період, не відповідає вимогам матеріального права і не узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018р., де вмотивовано законодавчо врегульоване припинення нарахування процентів із закінченням строку дії кредитного договору.

Зважаючи на викладене, вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам по 30.11.2014р., підлягають задоволенню частково з позичальника ОСОБА_2 належить до стягнення на користь кредитора АТ КБ «Приватбанк» 791,23грн.

Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права щодо оцінки доказів в частині розв`язання вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитним ресурсом, таке рішення у відповідній частині згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідній частині про часткове задоволення вказаних вимог згідно із вищенаведеним мотивуванням.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції скасовано в частині і за новим рішенням частково стягується заборгованість по процентам, то підлягає зміні присуджений розмір судового збору з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» з 37,66грн. на 49,95грн, тобто в пропорції до задоволених позовних вимог: заявлено позивачем позов з ціною 127203,97грн. або 100%; задоволено позов банку за наслідками розгляду справи судом першої і апеляційної інстанції на суму 3285,25грн (2494,02+791,23) або 2,6%; судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 за подання позовної заяви банком, становить 49,95грн (2,6% від сплаченого судового збору за подання позовної заяви 1921грн.).

За наслідками апеляційного розгляду з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» частково витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі, пропорційному до задоволеної частини, що в грошовому виразі становить 74,92грн (2,6% від сплаченого збору 2881,50грн).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2019 в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитом скасувати і у відповідній частині ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 791 (сімсот дев`яносто одна) гривні 23 копійки.

Це ж рішення в частині стягнення судового збору в розмірі 37 гривень 66 копійок - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати з оплати судового збору за подачу позивачем позовної заяви в розмірі 49 (сорок дев`ять) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 74 (сімдесят чотири) гривні 92 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2019 року.

Судді: С.А.Попова

Л.М.Кочегарова

Т.Б.Ткаченко