КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 373/1337/19 Головуючий у суді першої інстанції:Рева О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.

суддів: Нежури В.А., Сержанюка А.С.

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося в Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 жовтня 2012 року в сумі 14 972,31 грн., а також судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви в сумі 1 921,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 15 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», яке, згідно рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого, відповідач отримала кредит в розмірі 3 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням внесених відповідачем коштів на погашення кредиту у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 15 липня 2019 року становить 14 972,31грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 3 412,27 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 2 775,68 грн., пені за прострочене зобов`язання - 6 795,20 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 800,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 689,16 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2019 року, АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просило, провести розгляд справи за участі представника позивача, викликати його у судове засідання з метою детального пояснення конкретних обставин справи, скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Зазначило, що рішення суду першої інстанції незаконне, ухвалене з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши докази, які знаходяться в справі, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року скасуванню в частині відмови позивачу в стягненні з ОСОБА_1 на його користь фактично отриманої нею суми кредиту з прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення вказаних позовних вимог, а в іншій частині, рішення суду першої інстанції залишити без змін, в зв`язку з його законністю, з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області при розгляді цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження встановлено що 15 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке, згідно рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 3 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням внесених відповідачем коштів на погашення кредиту у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 15 липня 2019 року становить 14 972,31 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 3 412,27 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 2 775,68 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 6 795,20 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 800,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 689,16 грн.

До позовної заяви, позивачем додано копію анкети-заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», в якій зазначено, що ОСОБА_1 15 жовтня 2012 року ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами «ПриватБанку», які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, і погоджується з його умовами. Крім того, заява містить персональні дані відповідача, контактну інформацію, дату та її підпис, а також Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 № СП-2010-256.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 20148 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За правилами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 663 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк).

Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому, з огляду на редакцію ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як зазначено в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні ( розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 15 жовтня 2012 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Позивач, обгрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15 жовтня 2012 року, посилався на заяву позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в «ПриватБанк», Витягу з Тарифів Банку, Витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою», які розміщені на його сайті.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла ОСОБА_1 , ознайомилась та погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанку», а також, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, й щодо сплати заборгованості за користування кредитними коштами та щодо сплати пені, штрафів,зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом у справі, так як цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено постановою Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано банком при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України - за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, так як Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово ним змінювались в період - з часу виникнення спірних правовідносин - 15 жовтня 2012 року до моменту звернення до суду із даним позовом - 13 серпня 2019 року, тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату заборгованості за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_2 кредитного договору, так як достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані банком Правила надання банківських послуг «ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких

інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати заборгованості за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказані обставини правильно встановлені Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області під час вирішення питання щодо наявності правових підстав про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченим тілом кредиту - 2 775,68 грн., пені за прострочене зобов`язання - 6 795,20 грн., пені, за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 800,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 689,16 грн.,тому, колегія вважає, що суд першої інстанції на законних підставах відмовив позивачу в задоволенні цих позовних вимог у зв`язку з тим, що вони достовірно не підтверджують вище вказаних обставин в цій частині, через відсутність передбаченого обов`язку ОСОБА_1 по їх сплаті банку у анкеті-заяві від 15 жовтня 2012 року, вказавши що Витяг з «Тарифів Банку» та Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Відповідач, під час розгляду вище вказаної справи в суді першої інстанції та Київському апеляційному суді за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року відзив на позовну заяву позивача та апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» не подала, викладені в них доводи не спростувала.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, тому, колегія суддів вбачає наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості непогашеного тіла кредиту в розмірі 3 412,27 грн., так як ОСОБА_1 користувалася кредитним лімітом (карткою) та вчиняла дії щодо часткової сплати заборгованості за кредитним договором, що свідчить про визнання нею факту отримання кредитних коштів та підтверджується доказами, які є в матеріалах цивільної справи.

Такої правової позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду, яка викладена в постанові від 03 липня 2019 року у справа № 342/180/17, провадження №14-131цс19.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» в частині відмови позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» непогашеної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 412,27 грн. В іншій частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року першої інстанції є законним, тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 15 жовтня 2012 року у розмірі 3 412,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 412,31 грн.

В іншій частині позовних вимог, рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1094.49 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: В.А. Нежура

А.С. Сержанюк