Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3521/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний асуд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Дидинська Б.М., звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько її чоловіка - ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати її чоловіка - ОСОБА_6 . Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1 .29.01.2007 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким все своє майно заповіла сину ОСОБА_7 . Єдиним спадкоємцем як за законом так і за заповітом, який прийняв спадщину в порядку ст.1268 ЦПК України є чоловік позивачки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_7 . Спору за спадкове майно не має, відповідачі спадщину не прийняли і претензій до спадкового майна не мають. Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як на момент його смерті проживала разом з ним в спадковому будинку. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкодавцю спадкового майна. Оригінал свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та державний акт на земельну ділянку загублені. Просить суд визнати за нею право власності на спірний житловий будинок у АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 1,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Підвиноградівської сільської ради.

Позивач про день, час та місце розгляду справи, будучи належним чином повідомлений своєчасно, в судове засідання не з`явився, однак її представником подано до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задовольнити.

Відповідачі про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими своєчасно, в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що вимоги позову підтримують повністю та просять суд такі задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько чоловіка позивачки - ОСОБА_5 , постійне місце проживання якого було: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати чоловіка позивачки - ОСОБА_6 , постійне місце проживання якої було: АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 1,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка видана на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 05 квітня 2000 року за №181, розташована на території Підвиноградівської сільської ради , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗК №008191, виданим головою Виноградівської районної ради 04 липня 2000 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2372 .

Вартість земельної ділянки становить суму 74880 гривень, що підтверджується довідкою, виданою директором Виноградівської універсальної біржі від 25.10.2019 року,

Після смерті спадкодавця ОСОБА_6 залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Спадковий житловий будинок по АДРЕСА_1 завершений будівництвом, зареєстрований за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Виноградівською державною нотаріальною конторою від 18.12.2001 року за реєстром №5084.

Відповідно до Технічного паспорта на садибний індивідуальний житловий будинок, АДРЕСА_1 , складеного 25 жовтня 2019 року та підписаного керівником суб`єкта господарювання ОСОБА_8 , інвентаризаційна вартість будинку становить 93951 грн. Загальна корисна площа житлового будинку становить 50,8 кв.м., в тому числі житлова пл.17,1 кв.м.

Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті батька чоловіка є його дружина ОСОБА_6 та двоє дітей: дочка ОСОБА_9 та син ОСОБА_7 .

Відповідач по справі ОСОБА_2 в 6-ти місячний строк після смерті батька спадщину не прийняла і 25 серпня 2004 року написала заяву про відмову від спадкового майна - земельного паю, який належав на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 , що підтверджується заявою, посвідченою секретарем Підвиноградівської сільської ради, зареєстрованою в реєстрі за №103.

Спадкоємцями на земельний пай є чоловік позивачки ОСОБА_7 та його мати ОСОБА_6 .

29.01.2007 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що матиме за законом право заповіла сину ОСОБА_7 , що посвідчено секретарем Підвиноградівської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за №6.

Єдиним спадкоємцем як за законом так і за заповітом, який прийняв спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України є чоловік позивачки ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Його рідна сестра ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_6 в 6-ти місячний строк спадщину не прийняла, претензій до спадкового майна не має як і не має права на обов`язкову частку в спадковому майні.

Після смерті матері чоловіка спадщина не оформлялась.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік позивачки ОСОБА_7 , який постійно проживав по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги згідно ст.1261 ЦК України до майна померлого є позивачка, дружина померлого та двоє їхніх дітей: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Спору за спадкове майна не має, відповідачі спадщину не прийняли і ніяких претензій до спадкового майна не мають.

Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до ст.1268 ЦК України, так як на момент смерті чоловіка проживала разом з ним в спадковому будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою Підвиноградівською сільською радою.

Позивачка звернулася до нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, щоб отримати свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка. 25.10.2019 року отримала відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкодавцю спадкового майна.

Оригінал свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та державний акт на земельну ділянку втрачені.

В пункті 3.1. узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України), а п.3.3.- що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Отже, як передбачено ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в 6-ти місячний строк після смерті спадкодавця, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину, що є перешкодою для набуття права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в нотаріуса.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав інтересів, що підлягають захисту судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті чоловіка ОСОБА_7 має законне право на визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після його смерті.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОК НОМЕР_1 , уродженкою та мешканкою АДРЕСА_2 , право власності в цілому на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 загальною корисною площею 50,8 кв.м., в тому числі житловою площею 17,1 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОК НОМЕР_1 , уродженкою та мешканкою АДРЕСА_2 , право власності в цілому на земельну ділянку площею 1,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району та видана на підставі розпорядження Виноградівської районної державної адміністрації від 05 квітня 2000 року за №181 на ім`я ОСОБА_5 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗК №008191, виданого головою Виноградівської районної ради 04 липня 2000 року та зареєстрованого в

Книзі записів державних актів на право приватної власності ні землю за №2372.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийГ. І. Рішко