Справа № 505/2741/18
Провадження № 2/505/733/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Івінського О. О.

при секретарі - Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно задовольнити, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,3 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії НОМЕР_2 від 27.08.1996 року.

В позовній заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_2, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,3 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії НОМЕР_2 від 27.08.1996 року.

Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини померлого брата за законом, яку у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в ред. 1963 року прийняла, оскільки фактично вступила у володіння та користування належним йому майном, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, тому просить позов задовольнити, оскільки вона позбавлена можливості захистити своє порушене право в позасудовому порядку.

Позивач у підготовче засідання не з'явилась. Надала заяву в якій позов підтримала. Справу просила розглянути у її відсутність.

Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у підготовче засідання не з'явився, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, повторно виданого 18 липня 2018 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про смерть №46. Місце відкриття спадщини с. Нестоїта Одеської області.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2, як між сестрою та братом, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4, повторно виданого 14 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №65 та копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, серії НОМЕР_5 повторно виданого 23 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №13, в яких їх батьками вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Підставою для задоволення свого позову позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказала фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном, здійснений одразу після смерті ОСОБА_2

За змістом п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК УРСР).

Визначаючи якими правовими нормами слід керуватися при вирішенні зазначеного спору (зокрема, нормами ЦК Української РСР в ред.1963 року чи ЦК України в ред.2004 року), суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.1 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» розяснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.14 п.1 Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказав, що норми у відповідності з п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу Україниправила книги шостої ЦК можуть застосовуватись лише до спадщини, яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст.529-531 ЦК України в ред.1963 року.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 закінчився 02 квітня 1999 року, тобто до набуття чинності Цивільним кодексом України в ред.2004 року, спадщина позивачем прийнята у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який з 01 січня 2004 року втратив чинність, але був чинним на момент виникнення та існування спірних правових відносин.

Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК України в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Статтею 524 ЦК України в ред.1963 року встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту.

Судом встановлено, що заповіту померлий ОСОБА_2 не склав, тому позивач ОСОБА_1,

як сестра померлого, є спадкоємцем його спадкового майна за законом другої черги.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ч.1 ст.548 ЦК України в ред.1963 року).

Так, за змістом п.2 ч.1 ст.549 ЦК України в ред.1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК України в ред.1963 року).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2

Отже, позивач ОСОБА_1 є такою, що у визначеному на день відкриття спадщини порядку прийняла належну померлому братові спадщину.

До складу спадщини померлого ОСОБА_2 ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3, 3 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії НОМЕР_2 від 27. 08. 1996 року.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24 червня 1983 року (яка втратила чинність, але розяснювала спірні правові відносини на момент їх виникнення та існування), якщо позивач протягом встановленого строку для прийняття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Отже, встановивши факт прийняття позивачем спадщини після смерті брата ОСОБА_2, суд вважає можливим позов задовольнити, оскільки відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 549 ЦК України в ред.1963 року позивач є такою, що у передбаченому на час відкриття спадщини порядку прийняла спадщину померлого брата.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 200, 206, 263-265ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем другої черги за законом, спадщини після смерті брата - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, яка проживає с. Нестоїта, Подільського району, Одеської області, як за спадкоємицею другої черги за законом після смерті брата ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) розміром 3,3 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії НОМЕР_2 від 27.08.1996 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.О.Івінський

Повне судове рішення складено 05 лютого 2019 року.