Справа №519/452/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2019 року м. Южне
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Барановської З.І., секретарів Гнатюк Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на 1/4 частину квартири та визнання права власності за позивачем,
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 12.07.2018 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.06.2019 року закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, в разі повторної неявки відповідача розглянути справу згідно ст.223 п.4 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 282-284 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності в рівних частинах по 1/4 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.4).
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Правовою підставою для припинення права на частку у спільному майні є стаття 365 ЦК України.
Згідно ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Таким чином, враховуючи практику Верховного Суду України, для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п.п.1-3 ч.1 ст.365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п.4 ч.1 цієї статті.
Відповідно абз.3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.
Як встановлено судом в ході розгляду даної справи, відповідач по справі є власником 1/4 частини спірної квартири, загальна площа якої складає 51,59 кв.м., та 1/4 частина дорівнює 12,9 кв.м.
При цьому, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що, на час розгляду даної справи відповідач забезпечений іншим житлом, і, позбавлення відповідача права власності на 1/4 частину вищевказаної квартири не завдасть істотної шкоди відповідачу.
Позивачем не наданого жодного належного та допустимого доказу про оцінку 1/4 частини квартири, яка належить відповідачу.
Також позивачем не наданого жодного належного та допустимого доказу про попереднє внесення ним вартості 1/4 частини квартири, яка належить відповідачу, на депозитний рахунок суду.
Тобто, на час розгляду даної справи в суді, вимоги ч.2 ст.365 ЦК України, а саме попереднє внесення позивачем вартості частки відповідача на депозитний рахунок суду позивачем не виконано.
Крім того позивачем не залученні до участі у даній справі інші співвласники, а також не заявлені вимоги про грошову компенсацію вартості 1/4 частини квартири.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Таким чином, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про те, що, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження існування обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, вважає, що позивачем не доведено факт існування обставин, визначених ст.365 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що, даний позов є необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 265 ЦПК України, ст.365 Цивільного Кодексу України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на 1/4 частину квартири та визнання права власності за позивачем відмовити.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП та паспорт суду не відомі.

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП суду не відомий, паспорт НОМЕР_1 , виданий Южненським МВ ГУМВС України в Одеській області 11.03.2011.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська