Справа № 2-1015/12
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря Ковальової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, по цивільній справі № 2-1015/12 за позовом ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № _28.4/А-056.06.2. Заява вмотивована тим, що 10.04.2012 року Деснянський районний суд міста Києва ухвалив заочне рішення по справі № 2-1015/12, про стягнення з боржника (відповідача), якою є ОСОБА_2 , на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором № _28.4/А-056.06.2. 22.05.2019 року між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «РОДОВІД БАНК» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № _28.4/А-056.06.2, а відтак вони змушені звертатись до суду з вказаною заявою.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, згідно п. 3 прохальної частини заяви представник просив здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Боржниця в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, причини неявки суду не повідомила. 29.10.2019 через канцелярію Деснянського районного суду м. Києва Боржницею було подано заперечення на заяву.

Інші учасники судового розгляду до суду також з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10.04.2012 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором

Зокрема, вказаним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» суму заборгованості в загальному розмірі 53 709, 30 дол. США, по процентах - у розмірі 29 032, 66 дол. США та пеню у розмірі 29 032, 66 дол. США, а всього стягнути 111 774, 62 дол. США та судовий збір у розмірі 2 823 грн.

22.05.2018 року між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «РОДОВІД БАНК» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № _28.4/А-056.06.2., укладеного між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та Боржником.

На виконання заочного рішення № 2-1015/12 Деснянським районним судом м. Києва на підставі заяви представника АТ «Родовід Банк» від 02.08.2012 року було направлено позивачу належним чином завірену копію рішення суду та виконавчий лист по справі.

Боржниця через канцелярію суду подала заперечення та просила відмовити в задоволенні заяви ТОВ«Вердикт Капітал» в повному обсязі посилаючись на наступне. З матеріалів справи випливає, що виконавчий лист у справі № 2-1015/12 був виданий судом в 2012 році, тобто 7 років тому. Заявник не подав до суду виконавчий лист чи його копії. Отже неможливо встановити наявність або відсутність виконавчого листа та відповідно його чинність. Згідно загальнодоступних реєстрів відносно ОСОБА_2 немає відкритих виконавчих проваджень, а тому заявник не надав суду доказів, що в нього в наявності є чинний виконавчий лист. Також з матеріалів справи не випливає чи передавався заявнику виконавчий лист за цією справою. Крім того звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявником не надано доказів про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» є установою, яка має право на здійснення фінансових операцій та внесена до реєстру фінансових установ, до матеріалів справи не долучено підтвердження того, що ОСОБА_2 було повідомлено про відступлення права вимоги. Таким чином, є обґрунтовані сумніви щодо набрання чинності Договору № 14 про відступлення права вимоги від 22.05.2019 року. Також відповідно до Додатку № 1 Договору № 14 про відступлення права вимоги від 22.05.2019 року Банком ТОВ «Вердикт Капітал» передані дві вимоги до ОСОБА_2 на суму 2160595, 37 грн. та 1687992, 91 грн. При цьому за судовим рішенням по справі № 2- 1015/12 на користь ПАТ «Родовід Банк» стягнуто 111774, 62 доларів США. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» не надано суду доказів що заборгованість, яка стягнута згідно судового рішення від 10.04.2012 року по справі № 2-1015/12 на суму 111774, 62 доларів США та заборгованість відповідно до Додатку № 1 Договору № 14 про відступлення права вимоги від 22.05.2019, яка була передані йому від ПАТ «Родовід Банк» є ідентичними, оскільки розмір боргу за рішенням суду та розмір боргу не співпадають. Більш того, заміна сторони у виконавчому провадженні нерозривно пов`язана з відкритим виконавчим провадженням. Проте, матеріали справи № 2-1015/12 не містять жодного доказу на підтвердження факту відкриття виконавчого провадження, а тому заявник, просить відмовити в задоволенні вимог заяви з якими звернувся стягувач.

Представником ТОВ «Вердикт Капітал» В.Ю. Радченко було подано відповідь на відзив, згідно якого представник пояснив, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах, а тому при наявності доказів правонаступництва, право замінити сторону виконавчого провадження є беззаперечним. ТОВ «Вердикт Капітал» були надані до суду першої інстанції всі необхідні докази, які підтверджують правонаступництво та які ні в якій мірі Боржником не спростовані, а тому представник вважає, що відзив Божника містить загальні формулювання, які не базується на фактичних обставинах, нормах матеріального та процесуального права. Стягувачем також було додатково надано копії Актів приймання -передачі до Договору факторингу та копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи - ТОВ «Вердикт Капітал», що цілком спростовують твердження боржника в наданому Відзиві на Заяву про те, що відступлення прав вимоги не відбулось.

Відповідно до статті 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення «Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторонидозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі №5011-33/18786-2012, Постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №327/378/16-ц, Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №2-н-148/09.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язані в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України від 20 листопада 2013 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутність відкритого виконавчого провадження на час розгляду судом заяви про заміну сторони у такому провадженні не є перешкодою для вирішення судом цього питання. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові і підлягають виконанню на всій території України, а відтак суд вважає за необхідне замінити вибулого стягувача по справі №2-1015/12 з ПАТ«Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 378, 442 ЦПК України, ст.ст. 11, 512, 514, 515 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником - задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: