УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 212/6327/17

провадження № 61-21634ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 рокуза заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа - Покровський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про стягнення неустойки, яка утворилась внаслідок несвоєчасного виконання судового рішення, що набрало законної сили,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»

(далі - ПрАТ «ЦГЗК»), третя особа - Покровський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про стягнення неустойки у розмірі 31 113,86 грн, яка утворилась внаслідок несвоєчасного виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 20 листопада 2018 року змінено у частині мотивів відмови у задоволенні позову.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня

2019 року, посилаючись на те, що станом на 31 травня 2018 року данні про перебування ПрАТ «ЦГЗК» у процесі провадження у справі про банкрутство, санації були відсутні.

Зауважує на тому, що відповідно до вимог частини 5 статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, що спростовує висновок суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що невиконання рішення суду першої інстанції мало місце не з вини ПрАТ «ЦГЗК».

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року відмовлено узадоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня

2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ПрАТ «ЦГЗК», третя особа - Покровський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про стягнення неустойки, яка утворилась внаслідок несвоєчасного виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року залишено в силі.

28 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 16 жовтня 2019 року, з пропуском строку на касаційне оскарження.

Заявник просила визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявником отримано 29 жовтня

2019 року.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи те, що касаційну скаргу подано 28 листопада 2019 року тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України, а клопотання заявника про поновлення строку - задоволенню.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 рокута ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 423 ЦПК України, рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, зокрема, що станом на 31 травня 2018 року данні про перебування ПрАТ «ЦГЗК» у процесі провадження у справі про банкрутство, санації були відсутні не є нововиявленими обставинами, у розумінні статті 423 ЦПК України, дійшов правильного висновку про відмову взадоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня

2019 рокуза заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду

від 01 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа - Покровський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про стягнення неустойки, яка утворилась внаслідок несвоєчасного виконання судового рішення, що набрало законної сили відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська