Справа № 216/2129/19
Номер провадження 2/216/2590/19
РІШЕННЯ

іменем України

18 вересня 2019 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Марущак І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з неї заборгованість за договором в розмірі 10445,55 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1500,00 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3905,55 грн, заборгованості за пенею в розмірі 5040,00 грн, та понесені у справі судові витрати. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 26.08.2018 між ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» та ОСОБА_1 укладено договір № -036760 (надалі - Договір) в електронному вигляді шляхом реєстрації позичальника на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним дій, які свідчать про укладення договору. Порядок отримання та надання позики регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з умовами Договору позичальник отримав у позику гроші у розмірі 1500,00 грн, зі сплатою процентів у розмірі 2% за кожен день користування позикою, що становить 730% річних. Дата повернення позики 25.09.2018 року не пізніше 23.00 години. Загальна сума позики, враховуючи проценти 2045,55 грн.

Відповідно до повідомлення від 26.08.2018 року товариство перерахувало на рахунок відповідача позику в розмірі 1500,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року.

За невиконання зобов`язання умовами договору передбачена пеня у розмірі 3% від суми залишку позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

Позивач свої зобов`язання виконав належним чином, натомість відповідач у визначений строк кошти не повернула, у зв`язку з чим, за договором станом на 15.01.2019 утворилась заборгованість в розмірі 10445,55 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1500,00 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3905,55 грн, заборгованості за пенею в розмірі 5040,00 грн.

15.01.2019 між ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, за яким клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, у тому числі і до боржника ОСОБА_1

Оскільки боржник заборгованість не погасила, ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернулося до суду з позовом про стягнення на свою користь заборгованості за договором на суму 10455,55 грн.

Представник позивача, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялась належним чином, про що свідчить повідомлення суду від 20.06.2019 за вих. №9085, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подала до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подала до суду відзиву на позовну заяву.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання форми правочину, істотних умов договору та виконання зобов`язань за кредитним договором, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», а також Законом України «Про захист прав споживачів».

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону Україну «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Судом установлено, що відповідач у передбаченому Договором порядку оформив Заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів Заявки, надавши паспорт з витягом та картку платника податків. Таким чином, 26.08.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» та ОСОБА_1 укладено договір № -036760 про надання позики (а.с. 13-19), в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису, зокрема смс-повідомлення з кодом 722974, що зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».

Згідно з умовами договору № -036760 від 26.08.2018 про надання позики, позичальник отримав грошові кошти у розмірі 1500,00 грн, строк, на який надається позика за цим договором, становить 31 день, дата надання позики - 26.08.2018, дата повернення позики - не пізніше 23:00 25.09.2018 включно. Періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом встановлюються графіком розрахунків (а.с. 20).

Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних; тип процентної ставки - фіксована, що становить 2% за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи фактичним поверненням позики включно, протягом строку користування позикою. Сума процентів за 31 день становить 545,55 грн.

За невиконання зобов`язання умовами Договору передбачена пеня у розмірі 3% від суми залишку позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за цим договором, не може перевищувати розмір, встановлений законом України.

Повідомленням від 28.01.2019 підтверджується, що через систему прийому платежів «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн») було проведено успішно видачу займу на сайті EGROSHI.COM (1500,00) на карту клієнта. Дані про трансакцію: дата та час проведення операції - 2018-08-26 18:14; сума операції 1500,00 грн; номер карти НОМЕР_1 ; номер транзакції 23529-64938-33787; опис платежу - переказ для займу № 36760 (а.с. 27).

Згідно з платіжного доручення № 6563 від 26.08.2018 ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» 26.08.2018 перерахувало на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти в сумі 1500,00 грн. Карта клієнта № НОМЕР_1 , транзакція № 23529-64938-33787 надання позики згідно з договором кредитування № -036760 від 26.08.2018 (а.с. 26).

ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» перерахувало кошти на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» та ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 28-29).

Відповідно до графіку розрахунків до Договору позики сукупна вартість позики складає 2045,55 грн, з них проценти за користування коштами складають 545,55 грн.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, тоді як позичальник - відповідач по справі, порушила договірні зобов`язання, не повернувши в обумовлений строк належні грошові суми, внаслідок чого, у неї утворилась заборгованість, яка за розрахунком позивача (а.с. 21-25) станом на 15.01.2019 складає 10455,55 грн, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 1500,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 3905,55 грн, заборгованість за пенею в розмірі 5040,00 грн.

15.01.2019 між ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено Договір про надання фінансових послуг № 1501/1, за умовами якого клієнт передав своє право вимоги до ОСОБА_1 фактору - ТОВ «ФК «Преміум Актив».

Повідомленням про відступлення № 196 від 04.01.2018 року відповідача повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Преміум Актив» за Договором (а.с. 48).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що право вимоги по Договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26.08.2018 перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив».

Статтями 526, 615 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи доведеність наявними в справі належними та допустимими доказами факту укладення між сторонами Договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, та беручи до уваги факт невиконання відповідачем обов`язків по поверненню вищевказаної суми позики, є всі підстави до стягнення з відповідача на користь позивача отриманої позики в розмірі 1500,00 грн. та 545,55 грн. відсотків, передбачених умовами договору.

Разом з цим, вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів в розмірі 3905,55 грн та пені в розмірі 5040,00 грн задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно з умов укладеного між сторонами Договору, в разі порушення його умов позичальник сплачує пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення (п. 7.1).

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого за договором виникла заборгованість перед позикодавцем.

Разом з тим, стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати позикодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

У п.7.1 Договору про надання позики зазначено, що загальний розмір пені, що підлягає сплаті за договором, не може перевищувати розмір, встановлений законодавством України, отже він не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшим за 15 відсотків суми простроченого платежу. Договором про надання позики передбачена відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання зобов`язань у вигляді пені. Штраф не передбачений.

Враховуючи те, що відповідач отримав від ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» позику у розмірі 1500,00 грн., сума процентів за 31 день користування позикою відповідно до умов договору становить 545,55 грн, приймаючи до уваги вимоги ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не повинна перевищувати 306,83 грн, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, позиція позивача про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 5040,00 грн. суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та п.7.1. Договору.

Необґрунтованою є також вимога позивача щодо стягнення з відповідача процентів за весь час користування грошовими коштами до 15.01.2019, виходячи з наступного.

Наслідки порушення грошового зобов`язання позичальником встановлені ч. 1 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Сторонами було погоджено строк кредитування - з 26.08.2018 року до 25.09.2018, тобто строком на 31 день.

Разом з цим, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Такий правовий висновок узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленою у Постанові від 06.02.2019 року по справі № 175/4753/15ц.

Таким чином, стягнення з відповідача на користь позивача відсотків після спливу визначеного договором строку кредитування на суму 3905,55 грн, виходячи з 2% за кожен день користування грошовими коштами є безпідставним.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору сума процентів за користування позикою становить 2% за кожен день користування нею. Разом з цим, позивачем надано розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 25.09.2018 відповідачу був нарахований борг по процентам за користування кредитом в сумі 545,55 грн, що також збігається з п. 3.2 Договору та графіком розрахунків, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача проценти за користування грошовими коштами за строк кредитування, який складає 31 день (з 26.08.2018 по 25.09.2018 року включно) в розмірі 545,55 грн, що відповідатиме вимогам ст.ст. 1048, 1050 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між фінансовою компанією та фізичною особою - споживачем фінансових послуг.

Споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийнятої 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 2352,38 грн, що складається з суми позики в розмірі 1500,00 грн, процентів за користування грошовими коштами в розмірі 545,55 грн та пені за порушення умов договору в розмірі 306,83 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 6432,62 грн (2352,38 грн х 1921,00 грн: 10445,55 грн).

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», а також Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 81, 89, 128, 131, 136, 141, 247, 258-259, 263, 265, 268, 276, 277, 279, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1048 ЦК України, суд -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» заборгованість за договором № -036760 від 26.08.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в сумі 2352,38 грн (дві тисячі триста п`ятдесят дві гривні тридцять вісім копійок), що складається з:

-з суми позики в розмірі 1500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень);

-процентів за користування грошовими коштами в розмірі 545,55 грн (п`ятсот сорок п`ять гривень п`ятдесят п`ять копійок);

-пені за порушення умов договору в розмірі 306,83 грн (триста шість гривень вісімдесят три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» судовий збір в розмірі 432,62 грн. (чотириста тридцять дві гривні шістдесят дві копійки).

У задоволенні решти позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

-позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив», юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок 66, ;

-відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов