ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2616/19 Справа № 210/5317/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони

позивач: Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року, яке постановлено суддею Вікторович Н.Ю. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» (надалі ПАТ «Криворіжгаз») звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об'єм природного газу.

В обґрунтування позову вказано, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1. Квартира відповідача устаткована газовою плитою та проточним водонагрівачем, в квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У зв'язку із виникненням заборгованості в сумі 384,23 грн., квартиру відключено від газопостачанню на підставі акту № 1275 від 02 вересня 2015 року шляхом перекриття крану на воді та встановлення пломби.

За адресою відповідача ОСОБА_1 11 травня 2016 року виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем: а саме, несанкціоноване відновлення газопостачання, зрив пломби з газової плити, у зв'язку з чим складений акт про порушення та нарахована сума заборгованості за період з 11.11.2015 року по 30.04.2016 рік у розмірі 1685,89 гривень. Відповідач попереджений про існування заборгованості, однак сплату боргу не здійснює.

На підставі наведеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1685,89 грн., інфляційні витрати в розмірі 30,35 грн., та 16,86 грн. -3% річних та судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Криворіжгаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Криворіжгаз» заборгованість за не облікований (донарахований) об'єм природного газу у розмірі 1685, 89 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Криворіжгаз» суму індексу інфляції у розмірі 30,35 гривень, 3% річних у розмірі 16,86 гривень та судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, судові виклики про розгляд справи він не отримував, у зв'язку із чим було порушено його право на участь в судовому засіданні та надання пояснень по справі.

Крім того відповідач зауважує на тому, що судом не були прийняті до уваги докази відсутності підстав для відключення газопостачання, суд дослідив лише акт, та не з'ясував чи існувала заборгованість, чи була вона погашена на момент розгляду справи.

Також відповідач вказує на те, що ПАТ «Криворіжгаз» нараховуючи заборгованість за постачання природного газу та накладаючи штраф за несанкціоноване відновлення створив подвійне стягнення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ПАТ «Криворіжгаз» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на їх думку, апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу, що надаються за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Актом № 1275 від 02 вересня 2015 року за неналежне виконання споживачем своїх зобов'язань та наявність боргу в розмірі 384,23 грн., 02 вересня 2015 року в квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_1, було відключено від системи газопостачання газовий прилад - плиту ПГ-4-ех шляхом опломбування пломбою с-24110082 (а.с. 10).

11 травня 2016 року за адресою проживання відповідача ОСОБА_1 представниками ПАТ «Криворіжгаз» було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоноване відновлення газопостачання, зрив пломби з газової плити. Факт порушення зафіксовано, складено акт про порушення № 5-209, підписаний представниками позивача та відповідача (а.с. 8).

Відповідно до розрахунку не облікованого (донарахованого) об'єму природного газу за період з 11 листопада 2015 року по 30 квітня 2016 року, нараховано 1685,89 грн. (а.с. 5).

Ухвалюючи рішення по справі про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, з наступних підстав.

За змістом 376 ч.1 п.п. 3,4 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Однак, суд першої інстанції дійшов таких висновків з порушенням норм процесуального права.

В силу ч. 3 п. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ч.1, 3 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою (ч.ч. 4, 9 ст.130 ЦПК України).

Приписами ч.1 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Повернення повісток про виклик відповідача до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням терміну зберігання, не свідчать про відмову сторони від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду, що відповідно до ч.ч. 4, 9 ст.130, ч.1 ст.131 ЦПК України могло б вважатись належним повідомленням ОСОБА_1 про виклик до суду, а тому колегія суддів вважає, що відповідач належним чином не був повідомлений про призначене у цій цивільній справі судове засідання.

Вказане узгоджується й з позицією Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 20 червня 2018 року у справі №61-4668св18, яка з огляду на положення ч. 4 ст.263 ЦПК України враховується судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

За таких обставин, враховуючи, що суд першої інстанції належним чином ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання не повідомив, то він був позбавлений права на подання відзиву на позовну заяву, клопотань, доказів, чим порушено його права учасника справи, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі-Кодекс) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу.

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об'ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені главою 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Зокрема п.п. 2 п.1 цієї глави зазначено, що до порушень, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Згідно глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акту про порушення свої зауваження та заперечення.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складення акту про порушення № 5-209 від 11 травня 2016 року стало виявлення несанкціонованого відновлення газоспоживання у квартирі відповідача ОСОБА_1 після відключення газу за борги, яке мало місце 02 вересня 2015 року.

Акт про порушення № 5-209 від 11 травня 2016 року підписаний споживачем ОСОБА_1 (а.с. -8 зворот), тому є дійсним. В п.8 акту сповіщено споживача про розгляд цього акту комісією 19 травня 2016 року й попереджено про наслідки його неявки.

Згідно п. 2 гл. 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об'єм природного газу визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватись відповідним актом перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

На підставі викладеного, позивачем вірно здійснено розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу за період з 11 листопада 2015 року по 30 квітня 2016 року і визначено його вартість в розмірі 1685 грн. 89 коп., який перевірено колегією суддів і який колегія вважає вірним.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вбачає правові підстави для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за не облікований (донарахований) об'єм природного газу, 3% річних та інфляційних витрат, розрахунки яких перевірені колегією суддів, та колегія суддів погоджується з ними та вважає їх вірними.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що судом не були прийняті до уваги докази відсутності підстав для відключення газопостачання, оскільки обставини щодо відключення помешкання відповідача від газопостачання 02.09.2015 року за борги не були предметом розгляду у даній справі та наявність боргу в сумі 384, 23 гривні станом на 02.09.2015 року відповідачем не оспорювалася.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що суд не з'ясував чи існувала заборгованість, чи була вона погашена на момент розгляду справи, оскільки предметом розгляду у даній справі є порушення відповідачем підпункту 2 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціонованого відновлення газопостачання та відповідачем не надано доказів на підтвердження сплати нарахованої заборгованості у розмірі 1685,89 гривень станом на час ухвалення рішення по справі судом як першої інстанції, так і апеляційної інстанції.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що ПАТ «Криворіжгаз» нараховуючи заборгованість за постачання природного газу та накладаючи штраф за несанкціоноване відновлення створив подвійне стягнення, з огляду на наступне.

Позивач відповідно до Кодексу газорозподільних систем є оператором ГРМ, на якого покладено функції ї розподілу природного газу, здійснення комерційного обліку природного газу та здійснює щодо неї функції оперативно - технологічного управління, тоді як функції з постачання природного газу здійснює інша юридична особа, якій видано відповідну ліцензію, а саме ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення у справі - скасуванню відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» та стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Криворіжгаз» заборгованість за не облікований (донарахований) об'єм природного газу.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року, колегія суддів вважає, що понесені витрати за розгляд справи судом апеляційної інстанції необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» заборгованість за не облікований (донарахований) об'єм природного газу у розмірі 1685,89 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят п'ять гривень 89 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» суму індексу інфляції у розмірі 30, 35 грн. (тридцять гривень 35 коп.), три проценти річних у розмірі 16,86 гривень (шістнадцять гривень 86 коп.).

Понесені витрати за розгляд справи судом апеляційної інстанції компенсувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: