Провадження №2/756/2738/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 серпня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді - Яценко Н.О.

за участю секретаря - Хоменко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

у грудні 2019 року позивач через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку успадкував після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.09.2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Борозенець Ю.Г., реєстровий № 1574.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину в 2015 році позивач одразу почав користуватися житловою квартирою померлого батька. Пізніше в 2017 році серед правовстановлюючих документів на квартиру знайшов копію паспорта ОСОБА_2 з якої з`ясувалось, що 07.02.2008 року цей громадянин був зареєстрований у спірній квартирі.

При яких обставинах та що стало причиною реєстрації місця проживання відповідача в цій квартирі позивачу не відомо, в родинних відносинах вони не перебувають. Фактично з моменту смерті батька позивача в 2014 році і по сьогоднішній день за цією адресою ніхто не проживає, будь-які особисті речі або предмети побуту відповідача в квартирі відсутні, теперішнє місце проживання та засоби зв`язку відповідача позивачу не відомі. Посилаючись на ст. ст. 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовчий розгляд по справі на 13.02.2019 року на 13 год 45 хв.

В судові засідання призначені на 15.05.2019 на 15 год., 09.07.2019 на 14 год. та 06.08.2019 року на 12 год. 30 хв. учасники справи не з`являлися. Представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, як і в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання так і на сайті суду.

Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2015 року.

Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, у зазначеній квартирі зареєстрований лише відповідач ОСОБА_2 з 07.02.2008 року, який як посилається позивач в квартирі не проживає і позивач його взагалі не знає.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач не належить до члена сім`ї власника.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення, будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України,

Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Приймаючи до уваги, що реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику розпоряджатись своїм майном та користуватись квартирою, відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання його таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.319, 321, 326, 391 ЦК України, статтями 3,4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.08.2019 року.

Суддя