ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/228/18
провадження № 2/691/53/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, матеріали цивільної справи за позовною заявою Заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури В. Горідько до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах держави в особі Городищенської районної ради, звернувся до суду з позовом, та керуючись ст.131-1 КК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 4, 19, 42, 43, 56, 57, 176, 177 ЦПК України, просив, стягнути з ОСОБА_1 на користь Городищенської районної ради, витрати, понесені комунальним закладом «Городищенське районне територіальне медичне об`єднання» на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 25419грн. 93коп., які підлягають зарахуванню до районного бюджету за реквізитами: р/р НОМЕР_1 , МФО 854018, код 022005355.

На обґрунтування позовної заяви зазначає, що вироком Городищенського районного суду від 24.11.2017 жителя Городищенського району ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з трирічним іспитовим строком. Вирок суду набрав законної сили. Потерпілим від даного злочину є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., який проживає в смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області. У зв`язку із тілесними ушкодженнями, заподіяними злочином, тривалим розладом здоров`я, потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ «Городищенське РТМО» з 04.07.2017 по 21.07.2017, тобто 17 ліжко - днів. КЗ «Городищенське РТМО» витрачено на лікування потерпілого 25419,93 грн.. Комунальний заклад «Городищенське районне територіальне медичне об`єднання» є бюджетною установою, медичним закладом Городищенської районної ради, який фінансується за рахунок бюджетних коштів, витрати на лікування потерпілого від злочину стосуються економічних інтересів держави, а тому захисту підлягають інтереси держави в особі Городищенської районної ради в особі КЗ «Городищенське РТМО». ОСОБА_1 добровільно не відшкодував вказану суму, за проведене лікування потерпілого, тому вважає, що ці кошти підлягають стягненню з нього в судовому порядку. Вказує, що ненадходження до бюджету коштів, затрачених на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 негативним чином впливає на дохідну частину бюджету та фінансування видатків держави, у тому числі і на соціальну сферу в частині охорони здоров`я, що відповідно порушує інтереси держави.

До судового засідання сторони не з`явилися, повідомлені належно.

Представник позивача прокурор Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури Кузнєцов Г.А. надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Заступник голови Городищенської районної ради Черкаської області Панчишин М.В. клопотав про розгляд цивільної справи за позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної злочином, без участі представника районної ради, позов підтримує в повному обсязі, наполягає на його задоволенні.

Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує, щодо задоволення позову.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням думки сторін, за відсутності підстав до відкладення та/або перенесення судового розгляду, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого.

За приписами статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Суд здійснюючи правосуддя, за нормами статті 5 ЦПК України, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищені меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні, до справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість 1 ліжко - дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко - днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко - днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за 1 ліжко - день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко - днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання, якщо протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Судова справа № 691/1070/17, № провадження 1-кп/691/182/17. Судове рішення вступило в законну силу 06.02.2018 року.

Згідно висновку лікаря судово-медичного експерта Матвієнко О.О. № 05-11-01/188 від 21.08.2017 року, на підставі проведеної судово-медичної експертизи по факту отримання ОСОБА_2 з урахуванням обставин справи, даних наданої на його ім`я медичної документації та у відповідь на поставлені питання, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого в черевну порожнину колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням кишечнику, сальника та лівої загальної клубової артерії, які супроводжувалися внутрішньочеревною кровотечею і геморагічним шоком, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.

Відповідно до довідки про затрати на лікування № 123/02-40 від 27.07.2018 року, потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ «Городищенське РТМО» з 04.07.2017 по 21.07.2017 року, 17 ліжко - днів, вартість одного ліжко - дня 1495,29грн., всього КЗ «Городищенське РТМО» було витрачено на його лікування 25419,93грн., що підтверджується переліком про використання медикаментів на хворого придбаних за рахунок лікарняного закладу, за період лікування були використані наркотичні лікарські засоби на суму 770,47грн., інші медикаменти на суму 18979,51грн. (історія хвороби № 2529).

За нормами ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч.2 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

В силу ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно статуту КЗ «Городищенське РТМО» перебуває у районній комунальній власності, є бюджетним закладом охорони здоров`я і фінансується з бюджету районної ради народних депутатів. Власником майна є Городищенська районна рада.

Оскільки Городищенська районна рада заходів, щодо стягнення вказаної суми шкоди не вжила, із відповідним позовом до суду не зверталась, суд вважає, що у прокурора наявні всі підстави для представництва інтересів держави в суді у вказаній справі.

Відповідач добровільно не сплачує кошти за проведене лікування потерпілого, отже вони є такими, що підлягають стягненню.

Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Ураховуючи наведе вище, суд приходить до висновку, що ненадходження до бюджету коштів, затрачених на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 негативним чином впливає на дохідну частину бюджету та фінансування видатків держави, у тому числі і на соціальну сферу в частині охорони здоров`я, що відповідно порушує інтереси держави.

За нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач позов визнав.

Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення.

На користь держави, суд, стягує з відповідача судові витрати в розмірі 1762,00грн., що узгоджується із ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 3, 131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.1206 ЦК України ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, ч.4 ст.206, ст. ст. 211, 263-265, ч.1 ст.354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь Комунального закладу «Городищенське РТМО», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , МФО 854018, код 020053, витрати, понесені Комунальним закладом «Городищенське районне територіальне медичне об`єднання» на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 25419 (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн. 93коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь держави судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця