провадження 2/201/84/2019
20 грудня 2019 року Жовтневий районний суд
у складі: головуючого
судді Антонюка О.А.
за участі секретаря Плевако О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , треті особи державний нотаріус Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Куликов Сергій Васильович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стаднік Ірина Леонідівна, управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області і Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на грошові вклади в банку, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення грошових коштів,
ОСОБА_1 22 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на грошові вклади в банку, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення грошових коштів, позовні вимоги не змінювалися, не уточнювалися і не доповнювалися.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року цивільну справу повернуто для усунення недоліків.

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Перевіривши матеріали цивільної справи та оцінивши надані і добуті докази суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення щодо вирішення питання про судові витрати.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 144 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні встановлено, що позовна заява мала одночасно майновий і немайновий характер, також встановлено, що позивачем у встановленому законом порядку та розмірі був сплачений судовий збір по справі поданні позовної заяви до суду звільнений від сплати судового збору.

Також було встановлено, що інших понесених і документально підтверджених судових витрат не має.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Указаним рішенням дійсно не було вирішено питання розподілу судових витрат.

З урахуванням вище викладеного, а також враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, тому судові витрати по справі необхідно віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 133, 141, 259, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Судові витрати по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , треті особи державний нотаріус Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Куликов Сергій Васильович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стаднік Ірина Леонідівна, управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області і Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на грошові вклади в банку, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення грошових коштів - віднести за рахунок ОСОБА_1 .

Додаткове рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додатково рішення суду.

Суддя -