ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» грудня 2019 року

м. Харків

справа № 646/1489/19-ц

провадження № 22ц/818/5632/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , представники позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариство з обмеженою відповідальністю «Формленд», представник відповідача - Грекова Л.В.,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2019 року у складі судді Єжова В.А.

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання недійсним договору купівлі-продажу, іпотеки та поновлення реєстрації права власності та просив:

визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 19 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Формленд», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрований у реєстрі за № 6859;

визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна, укладений 19 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Формленд», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрований у реєстрі за № 6860 та виключити запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , літ. «А-4» з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек, зареєстрованого в реєстрі 19 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., номер запису про іпотеку 28984971;

скасувати реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Формленд»;

судові витрати покласти на відповідачів.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено, накладено арешт шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема, шляхом проведення відкритих, публічних електронних торгів, а саме: нежилого приміщення в літ. «А-4», загальною площею 854,1 кв м, що складається з наступних приміщень: першого поверху АДРЕСА_15 приміщень антресолі першого поверху АДРЕСА_12 , приміщення третього поверху АДРЕСА_11, приміщення четвертого поверху АДРЕСА_14, балкон загальною площею 184,2 кв м, приміщення підвалу АДРЕСА_13 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 ; вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариству з обмеженою відповідальністю «Формленд» та будь-яким іншим особам, що діють в її інтересах та/або за її дорученням, вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, в тому числі, примусове входження та доступ до нерухомого майна, а саме: нежиле приміщення в літ. «А-4», загальною площею 854,1 кв м, що складається з наступних приміщень першого поверху АДРЕСА_15 приміщень антресолі першого поверху АДРЕСА_16 , приміщення третього поверху АДРЕСА_17, балкон загальною площею 184,2 кв м, приміщення підвалу АДРЕСА_13 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 .

09 квітня 2019 року поштою Товариство з обмеженою відповідальністю «Формленд» звернувся до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення, до якого у серпні 2019 року подав доповнення.

Клопотання мотивовано тим, що забезпечення позову ОСОБА_1 здійснено необґрунтовано обтяжливим способом, що фактично позбавляє власника майна можливості розпоряджатись та користуватись своїм майном через обмеження доступу до нього.

Зазначив, що забезпечення позову у вигляді арешту спірного майна не дає можливості Товариству з обмеженою відповідальністю «Формленд» укладати договори оренди з метою отримання прибутку, що є доходом товариства, якого він позбавлений у зв`язку, зокрема, з маніпулюваннями з боку позивача щодо наявності його охорони на об`єкті.

Вказав, що збитки від неможливості отримувати прибуток від своєї власності, виходячи з середньої вартості оренди квадратного метра площі офісних приміщень у АДРЕСА_1 , складають 242 250,00 грн на місяць.

Зазначив, що станом на серпень 2019 року арешт майна вже триває чотири місяці та приблизний строк розгляду справи становить ще близько шести місяців, отже збитки власника вже складають 969 000,00 грн та з урахуванням подальшого розгляду справи складуть ще 1 453 500,00 грн

Вказав, що зустрічне забезпечення у розмірі 2 422 500,00 грн повністю б покрило вже наявні збитки та задовольнило б майбутні вимоги відповідача щодо відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову.

Зазначив, що майновий стан позивача може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, що спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, оскільки ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець перманентно знаходиться у процедурі банкрутства із невиконаними зобов`язаннями понад 23 000 000,00 грн.

Вказав, що вжиття заходів зустрічного забезпечення не є диспозитивним правом суду, а є його обов`язком.

Просив винести ухвалу про застосування зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду м. Харкова грошові кошти у сумі 2 422 500,00 грн протягом десяти днів з дня винесення ухвали та в разі невнесення позивачем коштів в якості зустрічного забезпечення скасувати заходи забезпечення, застосовані ухвалою від 03 квітня 2019 року.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2019 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд» про зустрічне забезпечення позову - задоволено частково; застосовано заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі 969 000,00 грн; роз`яснено ОСОБА_1 , що особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення, та якщо така особа не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Не погоджуючись з ухвалою судді суду першої інстанції ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Вважав, що суд розглянув клопотання без повідомлення сторін та вчасно не надіслав йому копію оскаржуваної ухвали; що ухвала суду про забезпечення позову частково скасована судом апеляційної інстанції та справа перебуває на розгляді суду касаційної інстанції, тому застосовані заходи зустрічного забезпечення є завчасними та необґрунтованими; що доказів його неплатоспроможності не надано, його діяльність як фізичної особи-підприємця відновлено; що обставин, за яких суд зобов`язаний вжити заходів зустрічного забезпечення, не встановлено, оскільки він має зареєстроване в Україні місце проживання, та доказів відсутності у нього майна, за рахунок якого можливо відшкодувати вірогідні збитки відповідача у випадку відмови у задоволенні позову, не надано; що через незаконні дії відповідачів саме він не може користуватися майном, яке належить йому як спадкоємцю, чим йому спричиняються збитки; що сума зустрічного забезпечення жодним чином не обґрунтована, не надано доказів можливості отримання відповідного доходу з майна, вартість оренди квадратного метра площі офісних приміщень не обґрунтована, та не встановлено, яка площа спірного майна є корисною та може бути передана в оренду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для надання заяви про поновлення строку.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року у зв`язку з необхідністю дачі уточнюючих пояснень по справі розгляд справи призначено у присутності учасників справи.

07 листопада 2019 року до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін. Вказав, що судом правильно взято до уваги майновий стан позивача, зокрема, наявність справи про його банкрутство як фізичної особи-підприємця, та розмір зустрічного забезпечення обґрунтовано сумою збитків, завданих неможливістю передачі майна в оренду.

У поданому 13 листопада 2019 року доповненні до відзиву на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Формленд» вказав, що ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову скасовано постановою суду апеляційної інстанції та заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Однак, ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2019 року зупинено дію зазначеної постанови суду апеляційної інстанції, тому ухвала суду першої інстанції діє у повному обсязі, в тому числі, щодо заборони власнику знаходитись у своїй власності, що спричиняє йому шкоду, яку неможливо буде відшкодувати без вжиття заходів зустрічного забезпечення. Крім того, позивач не звертався до суду з клопотанням про заміну зустрічного зобов`язання іншим, наприклад, банківською гарантією.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, ухвалу судді суду першої інстанції - скасувати.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що у зв`язку з вжиттям заходів забезпечення позову відповідач позбавлений можливості отримання прибутку від спірного нерухомого майна, в результаті чого несе збитки, а майновий стан позивача у справі може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача у разі відмови у задоволенні позову, тому є підстави для застосування заходів зустрічного забезпечення позову у розмірі, співмірному збиткам відповідача.

Однак, з таким висновком судді суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів справи у провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про визнання недійсним договору купівлі-продажу, іпотеки та поновлення реєстрації права власності.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року відкрито провадження у справі.

Предметом спору у справі є визнання недійсними договорів купівлі-продажу та іпотеки нерухомого майна, укладених 19 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Формленд», виключення запису про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна, яке є їх предметом з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а також скасування реєстрації права власності на нього за Товариством з обмеженою відповідальністю «Формленд».

Нежитлові приміщення, що є предметом оспорюваних договорів, передані їх попереднім власником ОСОБА_4 в іпотеку на підставі договору іпотеки №010/2000/001/5/1, посвідченого 24 грудня 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саврасовою І.О. за №3650 (а. с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а. с. 10). Після його смерті заведено спадкову справу №192/2018 та згідно довідки Зміївської державної нотаріальної контори від 06 березня 2019 року №229/02-14 його спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а. с. 9, 38).

19 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Формленд» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого продавець Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», діючи відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку», продав покупцю Товариству з обмеженою відповідальністю «Формленд» вищезазначені нежитлові приміщення (а. с. 22-23).

Вказаним договором передбачено, що право на продаж вказаного нерухомого майна будь - якій особі належить іпотекодержателю на підставі договору іпотеки №010/2000/001/5/1 від 24 грудня 2007 року та договору про передачу прав за іпотечним договором від 17 вересня 2018 року (а. с. 22-23).

У той же день між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Формленд» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за №6860, предметом якого є зазначене нерухоме майно (а. с. 13-14).

З пояснень ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції вбачається, що 27 березня 2019 року мав місце факт силового захоплення спірних приміщень (а. с. 39-40).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що власником спірного нерухомого майна та іпотекодавцем, від імені якого укладено спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна, був його батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто ще до його укладення. Отже, не була та не могла бути дотримана процедура повідомлення іпотекодавця про намір продажу іпотечного майна. Крім того, вказав, що договір іпотеки, укладений його батьком, взагалі не містив іпотечного застереження.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено, накладено арешт шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема, шляхом проведення відкритих, публічних електронних торгів, а саме: нежиле приміщення в літ. «А-4», загальною площею 854,1 кв. м, що складається з наступних приміщень: першого поверху АДРЕСА_15 приміщень антресолі першого поверху АДРЕСА_12 , приміщення третього поверху АДРЕСА_11, приміщення четвертого поверху АДРЕСА_14, балкон загальною площею 184,2 кв. м, приміщення підвалу АДРЕСА_13 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 ; вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариству з обмеженою відповідальністю «Формленд» та будь-яким іншим особам, що діють в її інтересах та/або за її дорученням, вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, в тому числі, примусове входження та доступ до нерухомого майна, а саме: нежиле приміщення в літ. «А-4», загальною площею 854,1 кв. м, що складається з наступних приміщень першого поверху АДРЕСА_15 приміщень антресолі першого поверху АДРЕСА_16 , приміщення третього поверху АДРЕСА_17, балкон загальною площею 184,2 кв. м, приміщення підвалу АДРЕСА_13 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 травня 2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд» - задоволено частково; ухвалу судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2019 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково; заборонено відчуження нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення в літ. «А-4», загальною площею 854,1 кв. м, що складається з наступних приміщень: першого поверху АДРЕСА_15 приміщень антресолі першого поверху АДРЕСА_12 , приміщення третього поверху АДРЕСА_18 балкон загальною площею 184,2 кв. м, приміщення підвалу АДРЕСА_19 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 до розгляду справи по суті; в іншій частині в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 14 травня 2019 року та зупинено дію вказаної постанови до закінчення касаційного провадження.

В суді апеляційної інстанції учасники справи зазначили, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції постанову суду апеляційної інстанції судом касаційної інстанції не переглянуто.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків, що має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути у результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Частиною 2 статті 154 ЦПК України передбачено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Частиною 3 статті 154 ЦПК України передбачено випадки, коли суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2018 року, справа 369/7793/17, провадження № 61-11274св18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2019 року, справа № 796/165/18, провадження № 61-44159ав18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2019 року, справа № 456/2438/17, провадження № 61-473св19; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2019 року, справа № 752/20385/18, провадження № 61-5600св19; в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2019 року, справа № 367/5303/19, провадження № 61-19821ск19.

Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Виділені матеріали справи свідчать про те, що підстав для обов`язкового застосування судом заходів зустрічного забезпечення немає.

Так, із копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що він має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання на території України (а. с. 67-69).

Доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, суду не надано.

В суді апеляційної інстанції представники ОСОБА_1 підтвердили, що дійсно він має зареєстроване місце проживання та достатні доходи для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у позові.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд» як у відзиві, так і в суді апеляційної інстанції щодо спричинення йому збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову через відсутність можливості укладення договорів оренди спірного майна та неотримання від цього прибутку у розмірі 242 250,00 грн на місяць, є недоведеними, оскільки належних та допустимих доказів того, що товариство могло отримати дохід від оренди спірного нерухомого майна у зазначеному розмірі, однак саме через вжиття заходів забезпечення позову позбавлено такої можливості, виділені матеріали справи не містять.

В обґрунтування розміру збитків, які по суті є упущеною вигодою, відповідач посилався лише на ціни на оренду нерухомого майна з інтернет-ресурсів, що не мають безпосереднього відношення до приміщень, які є предметом спору.

Натомість, доказів понесення реальних збитків, спричинених забезпеченням позову, або загрози спричинення таких збитків, Товариством з обмеженою відповідальністю «Формленд» не надано.

В суді апеляційної інстанції представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд» посилався на розрахунок збитків, однак, такого розрахунку з посиланням на укладені договори оренди з іншими особами, виділені матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції їх не надано.

Виділені матеріали справи свідчать про те, що ухвалу судді суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову постановою суду апеляційної інстанції скасовано; заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково та замість арешту накладено заборону відчуження на спірне нерухоме майно.

Забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна не перешкоджає товариству укладати щодо нього договори оренди, не впливає на матеріальний стан відповідача як власника майна, та не призводить до збитків внаслідок його застосування.

Дію вказаної постанови суду апеляційної інстанції зупинено ухвалою Верховного Суду, однак зазначене судове рішення на час розгляду заяви про зустрічне забезпечення в касаційному порядку не скасовано.

Доводи відповідача в обґрунтування необхідності вжиття заходів зустрічного забезпечення щодо перебування у провадженні Господарського суду Харківської області справи про визнання банкрутом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судова колегія відхиляє, виходячи з наступного.

Як вбачається з ухвали Господарського суду Харківської області від 26 квітня 2018 року по справі №5023/10186/11 за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання банкрутом він має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Атека», Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс інвестмент енд менеджмент груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Львівінвестбуд» у загальній сумі 21 474 165,53 грн.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс інвестмент енд менеджмент груп» є ОСОБА_6 , засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Атека» є ОСОБА_1 (а. с. 144-153).

На виконання зобов`язань у вказаному розмірі судом затверджено мирову угоду від 19 квітня 2018 року, укладену між кредиторами фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі голови комітету кредиторів та боржником в особі ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 арбітражного керуючого Сорокіна М.І., та закрито провадження у справі (а. с. 58-59).

Отже, провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця закрито, доказів його неплатоспроможності не надано.

Крім того, наявність у позивача заборгованості, яку він має погашати згідно мирової угоди, сама по собі не є доказом його скрутного майнового стану та відсутності у нього коштів.

Таким чином, аналізуючи виділені матеріали справи судова колегія дійшла висновку про відсутність доказів, що підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Враховуючи, що забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу, і відсутні обов`язкові підстави, визначені частиною третьою статті 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення, висновок суду про необхідність застосування такого забезпечення є помилковим.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд» на правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №753/2380/18-ц, згідно якої вжиття заходів зустрічного забезпечення не є диспозитивним правом суду, а є його обов`язком, є безпідставним, оскільки ґрунтується на неправильному тлумаченні зазначеного судового рішення.

У вказаній постанові Верховний Суд вказав, що реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України. У зазначеній справі судом касаційної інстанції встановлено, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України, проживає на території Російської Федерації, що є обов`язковою підставою для застосування зустрічного забезпечення, однак у даній справі таких обставин не встановлено, тому зроблені судом касаційної інстанції висновки не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову щодо спірного нерухомого майна, а також відсутність доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у позові, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Проте, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо задоволення клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

У зв`язку з чим ухвала судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, питання щодо стягнення судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд» про зустрічне забезпечення - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови складено 19 грудня 2019 року.