Провадження № 2/234/3807/19
02 грудня 2019 року місто Краматорськ
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
30.09.2019р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл.
Позовна заява вмотивована тим, що з 2001 року вона проживала з відповідачем по справі однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 , батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. В 2003 році за сумісні кошти вони, на підставі договору купівлі-продажу придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка була зареєстрована на відповідача ОСОБА_2 .
В подальшому вони уклали шлюб 27.08.2004 року, а 03.03.2014 року на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області шлюб між ними було розірвано.
За час сумісного проживання придбана ними квартира за адресою: АДРЕСА_3 значно виросла в ціні за рахунок ремонту, нову сантехніку, росту цін на нерухоме майно і складає 180 400 грн.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15.10.2019 року по справі відкрите загальне позовне провадження та призначено підготове судове засідання.
Ухвалою суду від 07.11.2019р. підготовче провадження закрито та призначено судове засідання.
Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити заявлені вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, адже існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
З 2001 року ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою комітету мікрорайону № 1 від 16.09.2019 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 , батьком якої записаний ОСОБА_2 , що підтерджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .
03.06.2003р. ОСОБА_2 придбана квартира за адресою: АДРЕСА_3 , договір купівлі-продажу було зареєстрована на відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується листом КП «БТІ» від 22.08.2019р. № 1440 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.08.2019р.
27.08.2004р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 .
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.03.2014р. шлюб між ними був розірваний. Рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами набрало законної сили 14.03.2014р.

Згідно звіту про оцінку майна від 13.08.2019р., ринкова вартість квартири в АДРЕСА_2 складає 180 400,00 грн.

Надані позивачем товарні чеки та рахунки-фактури, підтверджують доводи позивача щодо придбання ними спірного майна: 20.09. 2005 року - автомобіль ВАЗ 21043 вартістю 29 485 грн., 01.09. 2009 року меблі - комод стіл та стелаж Вільха медова вартістю 1047 грн., 06.04. 2019 року- - шафа «Страсбург» вартістю 2 806,01 грн., 17.04.2009 року - диван розкладний вартістю 2 219 грн., 02.08. 2010 року - телевізор «Supra» вартістю 1067 грн., 20.11.2005 року - пральна машинка «Indezit» варістю 1540 грн., 29.07. 2006 року - телевізор «Toshiba» вартістю 599 грн., 14.11. 2007 року - пральна машинка «АРДО» вартістю 1740,97 грн., 02.03.2004 року - придбане комп`ютерне обладнання на суму 2 995,94 коп.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи які спільно проживають пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обв`язки.

Конституційний суд в своєму рішенні від 03 червня 1999 року у справі №1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат спільний бюджет, спільне харчування, купівля майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які свідчать реальність сімейних відносин. Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини які притомні подружжю.

Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01 січня 2012 року викладений у судовій практиці щодо розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення, відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання(не менше п`яти років), мета встановлення факту(розподіл спільного набутого майна спадкування за законом), відсутній спір про право.

Згідно із частиною першою статті 74 Сімейного кодексу України,якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі мі собою або в будь якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання належить їм на праві спільної сумісної власності,якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно з ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя( ст.36 СК України).

Пунктом 20 Постанови Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, визначено,що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб,які проживають у фактичних , шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки коли чоловік та жінка не перебувають у будь якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте під час шлюбу, належить чоловікові та жінці на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності, подружжя. Аналогічні положення містяться в ч.ч.3,4 ст.368 ЦК України, в яких зазначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно набуте в результаті спільної праці та

за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 60 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно зі ст.70 СК України, у разі поділу майна,що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставини, що мають істотне значення,зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав,знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що позивач проживав однією родиною без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з 2001 року по 27 серпня 2004 року.

Крім цього в судовому засіданні достовірно встановлено, що все рухоме та нерухоме майно, яке було придбане під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу є спільною сумісною власністю позивача та відповідача та підлягають розподілу.

На підставі в викладеного, керуючись ст.10, 14, 224-226, 263-265, 280-282 ЦПК, 355, 372 ЦК України 57,60,70, 74 СК України та ППВСУ № 11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», - суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про встановлення факту сумісного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,яка народилася в м. Вітебськ, Республіка Білорусь з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій народився в м. Краматорську Донецької області однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати спільною сумісною власністю подружжя , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно :

- двокімнатну квартиру загальною площею 40,5 кв.м , в тому числі житловою площею 26,0 кв.м за адресою АДРЕСА_3 ;

- автомобіль ВАЗ 21043 ,номер кузова НОМЕР_1 ;

- меблі:комод стіл та стелаж Вільха медова вартістю 1047 грн.;

- шафу «Страсбург» вартістю 2 806,01 грн.;

- диван розкладний вартістю 2 219 грн.;

- телевізор «Supra» вартістю 1067 грн.;

- пральну машинку «Indezit» варістю 1540 грн.;

- телевізор «Toshiba» вартістю 599 грн.;

- пральну машинку «АРДО» вартістю 1740,97 грн.,

- комп`ютерне обладнання вартістю 2 995,94 коп.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 ,загальною площею 40.5 кв.м, в тому числі житлово. площею 26.0 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на автомобіль «ВА 21043» номер кузова НОМЕР_1 ; меблі - комод стіл та стелаж Вільха медова вартістю 1047 грн., шафу «Страсбург» вартістю 2 806,01 грн., диван розкладний вартістю 2 219 грн., телевізор «Supra» вартістю 1067 грн., пральну машинку «Indezit» варістю 1540 грн., телевізор «Toshiba» вартістю 599 грн., пральну машинку «АРДО» вартістю 1740,97 грн., комп`ютерне обладнання на суму 2 995,94 коп., що знаходяться в квартирі АДРЕСА_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Краматорського міського суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд (Перехідні положення п.п. 15, 15.5), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко