Справа №265/3230/19
Провадження №2/265/1152/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянув в підготовчому судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2019 року, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на ті обставини, що з 25 листопада 1995 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . За час подружнього життя, за спільні гроші, було придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , легковий автомобіль Мітсубісі Галант, державний номер НОМЕР_1 , земельну ділянку площею 0,1059 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), на якій за спільні кошти було побудовано житловий будинок АДРЕСА_2 . Все перелічене майно було зареєстровано на відповідача - ОСОБА_2 . На теперішній час постало питання щодо розподілу спільного майна подружжя, оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає визнати право позивача на частку в спільному сумісному майні, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. На підставі викладеного, позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 , легковий автомобіль Мітсубісі Галант, 2009 року випуску державний номер НОМЕР_1 , житловий будинок АДРЕСА_2 розташований на земельній ділянці площею 0,1059 га - об`єктами спільної сумісної власності подружжя Тануркових. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації 1/2 частки вартості квартири АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 170 000 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації 1/2 частки вартості частини автомобіля Мітсубісі Галан, державний номер НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 98 000 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації 1/2 частки вартості земельної ділянки площею 0,1059 га в сумі 87500 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації 1/2 частки вартості житлового будинку АДРЕСА_2 в сумі 195 000 гривень. Судові витрати покласти на відповідача.

В подальшому 26 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 , які надійшли до суду 28 серпня 2019 року було уточнено, а саме: позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 , легковий автомобіль Мітсубісі Галант, 2009 року випуску державний номер НОМЕР_1 , житловий будинок АДРЕСА_2 розташований на земельній ділянці площею 0,1059 га об`єктами спільної сумісної власності подружжя Тануркових. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , легковий автомобіль Мітсубісі Галант, 2009 року випуску державний номер НОМЕР_1 , житловий будинок АДРЕСА_2 розташований на земельній ділянці площею 0,1059 га. Судові витрати покласти на відповідача.

Копію уточненої позовної заяви відповідач ОСОБА_2 отримав 26 липня 2019 року, про що свідчить його розписка.

Ухвалою суду від 22 липня 2019 року, після усунення недоліків за ухвалою суду від 22 травня 2019 року, відкрито провадження по справі та справа призначена до підготовчого судового засідання в порядку загального провадження на 3 вересня 2019 року.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву с проханням розглядати справу у її відсутність. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву с проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вислухав сторони, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, 25 листопада 1995 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим 25 листопада 1995 року Маріупольським міським віддам реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис 1667. ( а.с.6)

Згідно договору купівлі продажу від 21 червня 2002 року, завіреного приватним нотаріусом Никоненко Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3358, ОСОБА_2 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 , шляхом обміну на квартиру АДРЕСА_3 , де він був квартиронаймачем. (а.с.19)

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 49799735 від 14 грудня 2015 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності, належить житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 218 кв.м. жилою 123,6 кв.м. ( а.с.14)

Земельна ділянка на якій розташовано житловий будинок АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 8998758 від 5 вересня 2013 року. ( а.с.16), та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8996924 від 5 вересня 2013 року. ( а.с.17)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ОСОБА_2 належить автомобіль Мітсубісі Галант, державний номер НОМЕР_1 , 2009 року випуску. Автомобіль було придбано 6 жовтня 2010 року. (а.с.13)

Село Виногрдне на підставі постанови Верховної ради України № 2321 від 20 травня 2015 року, входить до складу Маріупольської міської ради.

Згідно із ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ч. ч. 2, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

На підставі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За ч. ч. 1, 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

За ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі ч. 2 ст. 370 ЦК України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

За сімейним законодавством діє принцип рівності часток подружжя, тобто частки майна дружини та чоловіка є рівними при поділі їх спільної сумісної власності.

Таким чином, керуючись презумпцією рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, суд дійшов висновку, що в позивачки та відповідача виникло право спільної сумісної власності в кожного по 1/2 частки на спірне нерухоме майно, а саме на земельну ділянку та будинок АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:000:2328, площею 0,1059 га, та на автомобіль Мітсубісі Галант, державний номер НОМЕР_1 , 2009 року випуску.

Розглядаючи питання щодо визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 , суд виходить з наступного.

Відповідач ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 60,2 кв.м. та жилою 43,6 кв.м., на підставі договору купівлі продажу від 21 червня 2002 року, у зв`язку з обміном квартири АДРЕСА_3 , де він був квартиронаймачем. Підтверджень особистої права власності на квартиру, сторонами суду надано не було.

Пунктами 1 і 2 розділу «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, а Кодекс про шлюб та сім`ю України втрачає чинність з вступом у дію Сімейного кодексу України.

Пунктами 1 і 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони на інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У зв`язку із набранням Цивільним кодексом України чинності з 1 січня 2004 року, Сімейний кодекс України також набрав чинності з 1 січня 2004 року, тому нормами цього Кодексу регулюються відносини, які виникли починаючи з дня набрання ним чинності, а спірні правовідносини, які виникли до 1 січня 2004 року регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України.

За правилами статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Згідно вимог статті 29 КпШС України якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 чинної на час виникнення і існування спірних відносин постанови «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» № 16 від 12.06.1998 року, роз`яснив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу). Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним контрактом) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна й робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, вклади до кредитних установ; паєнагромадження в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; страхова сума, страхове відшкодування, сплачені за рахунок спільних коштів подружжя, страхові платежі, які були повернені при достроковому розірванні договору страхування або які міг би одержати один із подружжя в разі дострокового розірвання такого договору на час фактичного припинення шлюбу; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 21 червня 2002 року, тоб то під час перебування в шлюбі з ОСОБА_1 , а тому на думку суду, квартиру АДРЕСА_1 , можливо визнати спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином позивач ОСОБА_1 має право на частину спірної квартири, що згідно вимог статей 22, 28 і 29 КпШС України, щодо презумпції рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, складає 1/2 частину. Протилежне не спростовано відповідачем по справі та не доведено ним, що спірна квартира не входить до майна, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Статтею 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає за можливе судовий збір сплачений позивачкою в розмірі 5500,0 гривень, під час звернення до суду, покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 133, 200, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль Мітсубісі Галант, 2009 року випуску, держаний номер НОМЕР_1 , земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 0,1059 га, кадастровий номер :01:000:2328, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, житловий будинок АДРЕСА_2 - спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частину легкового автомобіля Мітсубісі Галант, 2009 року випуску, держаний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки 231 по вулиці АДРЕСА_2 , площею 0,1059 га, кадастровий номер :01:000:2328, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 5500,0 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення було складено 18 грудня 2019 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

Суддя ______________________ Шиян В.В.