Провадження № 2-з/761/516/2019
У Х В А Л А

20 серпня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/32647/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», Приватного закладу «Українська міжнародна академія балету та спортивного танцю» про визнання договору оренди поновленим, визнання переважного права на укладення договору оренди на новий строк та визнання договору оренди недійсним в частині, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. надійшов позов ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі по тексту - відповідач 1), Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі по тексту - відповідач 2), Приватного закладу «Українська міжнародна академія балету та спортивного танцю» (далі по тексту - відповідач 3) про визнання договору оренди поновленим, визнання переважного права на укладення договору оренди на новий строк та визнання договору оренди недійсним в частині.

Одночасно позивач звернувся із заявою, відповідно до якої просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу 1, відповідачу 2 та відповідачу 3 вчиняти перешкоди позивачу щодо вільного доступу до орендованого позивачем приміщення, розташованого за адресою: комерційна нерухомість, м. Київ, другий поверх (антресоль) чотириповерхового будинку № 11-15 по вул. Софіївській загальною площею 13, 31 м2, в тому числі коефіцієнт загальних площ 10 % (приміщення № 18 з планом за поверхами) (далі по тексту - спірне майно, житлове приміщення); заборонити відповідачу 1, відповідачу 2, відповідачу 3 самовільно проникати до орендованого позивачем приміщення, розташованого за вказаною адресою; заборонити відповідачу 1 фактично передавати відповідачу 3 спірне орендоване позивачем приміщення.

Заява обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачем 1 в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (відповідач 2) укладено Договір оренди спірного приміщення, протягом строку дії якого позивачем належним чином виконувались умови Договору.

Після закінчення строку дії Договору позивач продовжував користуватись спірним майном, пропонував відповідачу 1 пролонгувати строк дії Договору. При цьому, заперечень з приводу користування позивачем спірним приміщенням від позивача не надходило. В подальшому відповідачем 1, в порушенням вимог чинного законодавства, не було дотримано переважного права позивача як орендаря спірного приміщення, яким останнім мав намір скористатись та направлено позивачу вимогу звільнити орендоване приміщення. Позивач з такою позицією відповідача 1 не згодний, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом. Разом з тим, у позивача є всі підстави вважати, що відповідачі 1, 2 вчинять відносного орендованого приміщення дії щодо передання його в оренду відповідачу 3. При цьому, позивач також вважає, що останньому відповідачами будуть чинитись перешкоди у доступі до орендованих приміщень.

З врахуванням наведеного, а також у зв`язку з тим, що позивач звернувся до суду з позовом, останній просив вжити зазначені вище заходи забезпечення позову.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Так, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання договору оренди поновленим, визнання переважного права на укладення договору оренди на новий строк та визнання договору оренди недійсним в частині

Разом з тим, наявність самого по собі позову не є підставою для задоволення заяви та вжиття відповідних заходів забезпечення позову, про які просить позивач.

При цьому, вид забезпечення позову, який просить вжити позивач, не є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки позовні вимоги не стосуються права власності позивачів. А застосування такого виду заходу забезпечення позову як заборона вчиняти дії відносно належного відповідач 1, 2 майна призведе до порушення прав останнього.

Крім того, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачами недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. При цьому, вказані в заяві заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими вимогами.

Відтак, позивачі належним чином не обґрунтували доцільність забезпечення позову визначеними у заяві способами, а тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/32647/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», Приватного закладу «Українська міжнародна академія балету та спортивного танцю» про визнання договору оренди поновленим, визнання переважного права на укладення договору оренди на новий строк та визнання договору оренди недійсним в частині, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: