Справа № 473/4415/18
РІШЕННЯ

іменем України

"07" лютого 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної об'єднаної територіальної громади про визнання права в порядку спадкування за законом

встановив:

13.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Олександрівської селищної об'єднаної територіальної громади про визнання права в порядку спадкування за законом, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) в КСП «Воронівка» площею 7,46 га.

Зазначена земельна частка (пай) належать матері на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого на підставі розпорядження Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області.

Спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 є вона, оскільки проживала на момент смерті спадкодавця за однією адресою на протязі шести місяців.

При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право власності на землю. В адміністративному порядку дане питання врегулювати не можливо. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати за ним право на земельні ділянки.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 14.11.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до підготовчого засідання.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просила розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

В підготовче судове засідання представник відповідача Олександрівської селищної об'єднаної територіальної громади не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу без їх участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Воронівка Вознесенського району Миколаївської області померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане 25.09.2018 року). Після її смерті спадкоємцями за законом першої черги є ОСОБА_1 як дочка (свідоцтво про народження НОМЕР_3, видане 29.081.1953 року, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 25.09.2018 р., свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 виданий 06.11.2018 року), яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала на момент смерті спадкодавця за однією адресою на протязі шести місяців (довідка №43 від 27.09.2018 року видана Олександрівської селищною радою Вознесенського району Миколаївської області).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) в КСП «Воронівка» площею 7,46 га.

Зазначена земельна частка (пай) належать ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого на підставі розпорядження Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області (відповідь на запит від відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №558/140-18 від 10.10.2018 року) .

При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право власності на землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області № 43 від 27.09.2018 померла ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1. На день смерті та на протязі шести місяців разом з померлою проживала дочка ОСОБА_1.

Відповідно до норм ЦК УРСР позивачка фактично прийняла спадщину, бо вступила в володіння і управління спадковим майном, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до інформації Відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 558/140-18 від 10.10.2018 року за даними державного земельного кадастру ОСОБА_3 набула право на земельну частку (пай) в КСП «Воронівка» площею 7,46 умовних кадастрових гектар та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5. Державний акт на цю земельну ділянку не виготовлявся.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Зважаючи на викладене вище, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 7,46 га, розташованих в КСП «Воронівка» в межах території Воронівської сільської ради Вознесенського району, яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 виданого на підставі розпорядження Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар