КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/5035/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва в складі судді Хоменко В.С., ухвалене в м. Київ 28 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання угоди та договору застави припиненими,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання угоди та договору застави припиненими.

Позов мотивувала тим, що 28 березня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 укладено угоду № 342685 з додатками №№ 1, 2, 4 та 5 з метою придбання автомобіля КІА Carens вартістю 184000 грн. Додатком № 1 визначено процентний розмір щомісячних внесків, при цьому графік внесків, передбачених угодою № 342685 від 28 березня 2011 року, не складався. У зв`язку з тим, що офіційний імпортер (постачальник) автомобілів КІА припинив виробництво та імпортування автомобілів КІА Carens, між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди на заміну автомобіля, яким є автомобіль марки KIA Ceed. На виконання вищевказаних домовленостей між сторонами 27 лютого 2014 року було укладено додаток № 3 до угоди (додаток № 6). Згідно укладеного сторонами додатку № 3, загальна сума грошових зобов`язань позивача за укладеною угодою на день підписання додатку № 3 становила 317981,67 грн., з яких у день підписання додатку позивачем було сплачено 144529,53 грн., а сума заборгованості склала 173452,14 грн., яка може бути змінена у разі зміни поточної ціни автомобіля.

18 березня 2014 року між сторонами та АТ «Українська автомобільна корпорація» було укладено договір № 218188-Y09825 (додаток № 7), за умовами якого корпорація зобов`язалася передати у власність ОСОБА_1 автомобіль вартістю 205000 грн. після отримання оплати 100 % його вартості, а ТОВ «Авто Просто» - оплатити АТ «Українська автомобільна корпорація» його вартість в цій сумі. У зв`язку з належним виконанням сторонами своїх зобов`язань по договору, 21 березня 2014 року між АТ «Українська автомобільна корпорація» та ОСОБА_1 укладено акт передачі-прийняття автомобіля.

Для забезпечення вимог ТОВ «Авто Просто» щодо виконання зобов`язань за додатком № 3 до угоди від 27 лютого 2014 року між сторонами 21 березня 2014 року було укладено договір застави автомобіля вартістю 205000 грн.

В свою чергу, на виконання угоди № 342685 від 28 березня 2011 року позивачем, починаючи з лютого 2011 року, було сплачено відповідачу грошові кошти в сумі 324224,46 грн. Вимоги відповідача про сплату позивачем після 21 березня 2014 року складових повних внесків та інших передбачених угодою платежів у розмірах, обчислених із суми ціни автомобіля, яка перевищує 205000 грн., тягне за собою перевищення встановленої угодою плати за отримані позивачем послуги (неправомірну вигоду), що суперечить ч. 1 ст. 903 ЦК України, а тому він нараховував розмір складових внесків неправомірно.

Просила визнати припиненими угоду № 342685 від 28 березня 2011 року про надання послуг з придбання послуг з придбання автомобіля та договір застави від 21 березня 2014 року, укладені між сторонами.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року позов задоволено, визнано припиненими угоду № 342685 від 28 березня 2011 року про надання послуг з придбання автомобіля та договір застави від 21 березня 2014 року, укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто».

Відповідач ТОВ «Авто Просто», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що перед отриманням позивачем автомобіля сторонами було підписано додаток № 3 до угоди, що не встановлює жодних прав та/або обов`язків, а лише фіксує стан розрахунків між сторонами на дату його підписання, тобто за своєю правовою природою додаток № 3 є просто актом взаємозвірки розрахунків. Даним додатком не встановлено остаточний обсяг, як помилково встановив суд першої інстанції, оскільки відповідно до п. 3 додатку № 3 до угоди, сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля, аналогічний за змістом пункт міститься у договорі застави.

Вказував, що єдиним критерієм для розрахунку гривневого розміру внесків є поточна ціна автомобіля, дійсна у місяці оплати, що закріплено в термінології та ст. 3 додатку № 2 до угоди, і в рішенні суду відсутнє будь-яке математичне обґрунтування виконання позивачем взятих на себе зобов`язань. Позивачем сплачено 120 щомісячних внесків в оплату послуг, однак внески сплачувалися не в повному обсязі, що призвело до численних недоплат, внаслідок чого станом на дату написання відзиву позивачем сплачено лише 68,3851 % зі 100 % вартості автомобіля.

Від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Посилалась на те, що згідно доводів апеляційної скарги, все ж таки існує єдина незмінна ціна автомобіля, від якої постійно відштовхується відповідач при визначенні так званої суми заборгованості впродовж всього часу. Крім того, відповідач не надав жодного розрахунку, який би відображав суму вартості автомобіля в гривнях з урахуванням всіх відсотків, що визначені додатком № 1 до угоди.

Зазначала, що в апеляційній скарзі відповідач вказує, що додаток № 3 є лише актом взаєморозрахунків і не встановлює ніяких прав та обов`язків для сторін, а лише фіксує стан розрахунків. З такими твердженнями відповідача не можна погодитися, оскільки акт взаєморозрахунків - це окремий фінансовий документ, який визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а додаток № 3 до угоди є її невід`ємною частиною. Жодних інших змін до угоди протягом дії угоди сторони не підписували, а також жодних повідомлень про зміну поточної вартості автомобіля від відповідача не надходило.

Вказувала, що відповідач посилається на п. 2 додатку № 2 до угоди, де зазначено, що поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи. При цьому ані в угоді, ані жодному додатку до неї не зазначено строк існування групи та чи взагалі включили позивача до групи і під яким номером.

Крім того, відповідач не надав суду жодного доказу, що після підписання додатку № 3 та отримання позивачем автомобіля відбувалась поточна зміна вартості автомобіля, а саме: повідомлення від виробника/імпортера/дистриб`ютора за кожен місяць, починаючи з березня 2014 року і по день направлення позивачу листа від 08 січня 2019 року.

Вказувала, що твердження відповідача про несплату позивачем внесків не в повному обсязі не відповідають дійсності, оскільки протягом всього часу дії угоди відповідач жодної платіжної вимоги до позивача не виставляв, що підтверджує визнання відповідачем всіх оплат позивача як повних внесків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Авто Просто» здійснює діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, виданої на підставі розпорядження № 2239 від 15 вересня 2015 року (а. с. 100).

28 березня 2011 року ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 уклали угоду № 342685 з додатками до неї, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Авто Просто є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах АвтоТак. Згідно ст. 7, угода набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених угодою (а. с. 8).

Додатком № 1 до угоди № 342685 визначено кількість внесків, які має сплатити учасник (120), марку автомобіля (KIA Carens), ціну (184000 грн.), анкетні дані учасника, структуру платежів (плата за послуги, пов`язані зі вступом до системи - 3 % + ПДВ, щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 %, щомісячний внесок в оплату послуг - 0,38 % + ПДВ, щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0,065 %, плата за послуги, пов`язані з видачею автомобіля за системою - 3 % + ПДВ) (а. с. 9).

Додатком № 2 до угоди є Правила функціонування системи придбання в групах Автотак (а. с. 10 - 12), в розділі І яких надано визначення термінам, які використовуються в угоді: графік внесків - загальна кількість повних внесків, необхідна для повної оплати автомобіля, послуг з обслуговування та адміністрування системи АвтоТак, що надаються Авто Просто, та страхових платежів; повний внесок - щомісячний платіж, який складається з суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, що підлягає сплаті учасником у порядку та у строки, визначені угодою; поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою.

Статтею 2 додатку № 2 передбачено, що поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором. Учасник зобов`язаний повністю сплатити повні внески згідно з графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати повні внески згідно з графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати повний внесок протягом перших 15 календарних днів місяця. Авто Просто щомісяця надсилає рахунки на сплату за адресою, вказаною учасником в угоді. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє учасника від обов`язку вчасно сплачувати внески на банківський рахунок Авто Просто.

Статтею 8 додатку № 2 передбачено, що учасник, якому надано право на отримання автомобіля, має право одержати автомобіль за умови попереднього виконання наступних зобов`язань, зокрема підписав додаток № 3, в якому відображено стан розрахунків учасника за угодою, на момент одержання права на отримання автомобіля.

27 лютого 2014 року ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 уклали додаток № 3 до угоди № 342685, згідно якого загальна сума грошових зобов`язань учасника станом на день підписання цього додатку становить 317981,67 грн. На день підписання цього додатку учасник сплатив 144529,53 грн. Сума заборгованості учасника станом на день підписання цього додатку складає 173452,14 грн. Сума заборгованості за угодою має бути погашена в повному обсязі згідно з графіком внесків учасника. Відповідно до положень ст. ст. 2, 3 додатку № 2 до угоди сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля (а. с. 15).

18 березня 2014 року АТ «Українська автомобільна корпорація», ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 уклали договір № 218188-Y09825, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність отримувача, а платник - оплатити продавцеві вартість автомобіля на умовах цього договору. Загальна вартість автомобіля за цим договором становить 205000 грн. (а. с. 16 - 20).

21 березня 2014 року АТ «Українська автомобільна корпорація» та ОСОБА_1 підписали акт передачі-прийняття автомобіля № zk25190887 про те, що продавець передає, а покупець отримує автомобіль KIA Seed на суму 205000 грн. (а. с. 21).

21 березня 2014 року ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 укладено договір застави, за умовами якого для забезпечення вимог заставодавця щодо виконання останнім своїх зобов`язань, передбачених угодою № 342685 від 28 березня 2011 року, додатком № 1 та № 2 від 28 березня 2011 року, додатком № 3 від 27 лютого 2014 року до угоди, заставодавець передає заставодержателю в заставу автомобіль, визначений в п. 1.2 цього договору. П. 1.6 договору передбачено, що забезпечене заставою зобов`язання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх щомісячних повних внесків (періодичних платежів) в загальному розмірі 317981,67 грн. в порядку та строки, передбачені ст. 2 додатку № 2 до угоди. Розмір забезпеченого заставою зобов`язання щодо сплати внесків може бути змінений відповідно до ст. 2 додатку № 2 до угоди в разі зміни поточної ціни автомобіля. Сторони досягли згоди відносно розміру зобов`язань, що забезпечуються заставою згідно з цим договором, розуміючи можливість зміни розміру зобов`язань (а. с. 22).

На а. с. 23 - 53 знаходяться квитанції про оплату на користь ТОВ «Авто Просто» передбачених умовами угоди внесків.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання угоди та договору застави припиненими, суд першої інстанції виходив із того, що розмір складових повних внесків та інших передбачених угодою платежів, які позивач мав сплачувати після 21 березня 2014 року, повинен обчислюватися, виходячи з ціни автомобіля в сумі 205000 грн. Відтак вимоги відповідача про сплату позивачем після цієї дати складових повних внесків та інших передбачених угодою платежів у розмірах, обчислених із суми автомобіля, яка перевищує 205000 грн., тягне за собою перевищення встановленої угодою плати за отримані позивачем послуги (неправомірну вигоду), що суперечить ч. 1 ст. 903 ЦК України. Із цих підстав суд дійшов висновку про повне виконання зобов`язань з боку ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не може погодитися із даними висновками, виходячи із наступного.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Так, умовами укладеної між сторонами угоди передбачений обов`язок позивача про повну сплату ціни автомобіля та послуг відповідача шляхом сплати 120 внесків протягом перших 15 календарних днів місяця в порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Розділом 1 додатку № 2 до угоди передбачено, що поточна ціна автомобіля є ціною автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою.

Пунктом 3 додатку № 3 до угоди сторони погодили, що сума заборгованості за угодою має бути погашена в повному обсязі згідно з графіком внесків учасника.

Також згідно ст. ст. 2, 3 додатку № 2 до угоди сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля.

Пунктом 1.7 договору застави передбачено, що розмір забезпеченого заставою зобов`язання щодо сплати внесків може бути змінений відповідно до ст. 2 додатку № 2 до угоди в разі зміни поточної ціни автомобіля. Сторони досягли згоди відносно розміру зобов`язань, що забезпечуються заставою згідно з цим договором, розуміючи можливість зміни розміру зобов`язань.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зазначені положення угоди і додатків до неї ніким не оспорювались, є чинними і підлягають виконанню.

Судом першої інстанції наведені вимоги закону враховані не були і зроблено помилковий висновок, що вимоги відповідача про сплату позивачем після 21 березня 2014 року складових повних внесків та інших передбачених угодою платежів у розмірах, обчислених із суми ціни автомобіля, яка перевищує 205000 грн., тягне за собою перевищення встановленої угодою плати за отримані позивачем послуги (неправомірну вигоду), що суперечить ч. 1 ст. 903 ЦК України.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що жодною умовою угоди та додатків до неї або договору застави не встановлено, що підписанням додатку № 3 або договору застави фіксується остаточний розмір заборгованості або поточна ціна автомобіля, яка в подальшому буде незмінною.

Жодним з положень угоди або додатків до неї або договору застави не передбачено, що після отримання автомобіля платежі розраховуються у відповідності до іншого критерію.

Навпаки, згідно п. 2.1 ст. 2 додатку № 2 до угоди, поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ТОВ «Авто Просто» виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором.

Поза увагою суду першої інстанції залишилися доводи відповідача про те, що сума невиконаного позивачем зобов`язання за угодою складає 31,6149 % від поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці оплати, а зобов`язання позивача за угодою є невиконаними, заборгованість позивача за угодою складає 145438,02 грн. станом на травень 2019 року.

Не можна погодитися із висновками суду першої інстанції, що сторонами було досягнуто мети укладеної угоди після отримання позивачем автомобіля, а відповідачем - оплати наданих послуг, оскільки такі висновки не враховують необхідності отримання відповідачем оплати своїх послуг саме в розмірі, передбаченому угодою.

Висновки суду про те, що відповідачем не надано суду договору страхування життя ОСОБА_1 , договору страхування належного їй автомобіля та документально не підтверджено перерахування страховим компаніям страхових платежів як не підтверджують, так і не спростовують повного виконання позивачем своїх обов`язків за угодою № 342685.

Доводи відзиву позивача на апеляційну скаргу про те, що існує єдина незмінна ціна автомобіля, від якої відштовхується відповідач при визначенні суми заборгованості на протязі всього часу, спростовується умовами угоди, що укладена сторонами.

Іншими доводами відзиву на апеляційну скаргу про те, що відповідач не надав доказів поточної зміни вартості автомобіля, а також про те, що позивач сплачувала внески не в повному обсязі, доводи апеляційної скарги не спростовуються.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення не може вважатися законним і обґрунтованим і підлягає скасуванню.

Вирішуючи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 , апеляційний суд враховує, що за умовами укладеної між сторонами угоди позивач мав сплатити в повному обсязі 120 щомісячних внесків, розмір яких щомісяця обраховується, виходячи із поточної ціни автомобіля, яка є змінною величиною.

Позивачем надано квитанції за 2011 - 2018 роки про сплату внесків та інших платежів, разом із тим, на а. с. 34 - 41 знаходяться квитанції, за якими позивачем сплачено меншу суму, ніж відповідачем виставлено до оплати.

Отже, із доказів, наявних в матеріалах справи, не можна дійти висновку, що позивач у повному обсязі виконала взяті на себе зобов`язання за угодою, укладеною з відповідачем, відповідно до графіку внесків учасника.

Таким чином, оскільки доводи позивача в позові ґрунтуються лише на безпідставності нарахування відповідачем розміру щомісячних внесків, а доказів повної оплати цих внесків в розмірах, виставлених відповідачем у квитанціях, нею надано не було, апеляційний суд не знаходить підстав вважати припиненою оскаржувану угоду та похідний від неї договір застави, відтак позов задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про відмову в позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує судові витрати із позивача на користь відповідача за подання апеляційної скарги в розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити ОСОБА_1 в позові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання угоди та договору застави припиненими.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (м. Київ вул. Столичне шосе 90, поверх 4, ) судові витрати в розмірі 1152,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2019 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.