Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 565/1672/15-ц

провадження № 61-11240св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. Хопти С. Ф., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду

від 06 травня 2019 року, постановлену суддею Ковальчук Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року про залишення позову без руху та ухвали цього ж суду від 30 грудня 2015 року про повернення позову.

В обґрунтування заяви зазначала, що нововиявленою обставиною є ухвалення Великою Палатою Верховного Суду постанови від 21 березня 2018 року, якою визначено, що споживач у справах про захист прав споживачів звільняється від сплати судового збору на всіх стадіях судового процесу, оскільки порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 «Про захист прав споживачів», стаття 1 ЦПК України 2004 року, стаття 2 ЦПК України у редакції на час розгляду справи Верховним Судом).

Вважала, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 березня

2018 року встановлено можливість застосування статті 22 Закону України

«Про захист прав споживачів» до правовідносин щодо неповернення банківських вкладів та подібних до цих спорів.

За таких обставин просила переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року про залишення позову без руху та ухвалу цього ж суду від 30 грудня 2015 року про повернення позову і відкрити провадження у справі за вказаним позовом.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 квітня

2019 року, постановленою у складі судді Зейкана І. Ю., відмовлено у зв`язку із безпідставністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що перелік нововиявлених обставин, наявність яких є підставою для перегляду судового рішення, визначено частиною другою статті 423 ЦПК України, яка не містить таких підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, як зміна правових позиції суду в інших подібних справах.

Суд вважав, що ухвала про залишення позову без руху та ухвала про повернення позову, які позивач просить переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами, не є ухвалами, якими закінчено розгляд справи, а отже не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Також суд першої інстанції зазначив, що метою звернення до суду ОСОБА_1 було скасування ухвал про залишення позову без руху та повернення позовної заяви і, як наслідок, відкриття провадження у справі за її позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»).

Врахувавши, що ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області

від 21 січня 2019 року було відкрито провадження у справі за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанцій дійшов до висновку про те, що інтереси позивача в цій частині задоволені, а отже завдання цивільного судочинства, визначені статтею 2 ЦПК України, досягнуті.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 06 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ЦПК України не передбачено перегляду в апеляційному порядку ухвали про відмову у задоволенні заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу Рівненського апеляційного суду

від 06 травня 2019 року і направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 травня 2019 року, витребувано з Кузнецовського міського суду Рівненської області матеріали цивільної справи № 565/1672/15-ц та відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2019 року.

У жовтні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ухвала про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не оскаржується в апеляційному порядку, оскільки вказаний висновок суперечить ЦПК України.

Відзив на касаційну скаргу у встановлений судом строк не подано

Фактичні обставини справи

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Кузнецовського міського суду Рівненської області із позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання порушеними права приватної власності та прав споживача, зміну правовідношення, стягнення процентів на банківський вклад, стягнення трьох процентів річних та пені, відшкодування збитків.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 грудня

2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, надано строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня

2015 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 15 січня 2019 року ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 січня

2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання порушеними права приватної власності та прав споживача, зміну правовідношення, стягнення процентів на банківський вклад, стягнення трьох процентів річних та пені, відшкодування збитків.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; за змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

За змістом частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої цієї ж статті у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд:

1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду;

2) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду;

3) приймає постанову - якщо переглядалася постанова.

У частині першій статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (зокрема, у пункті 23 цієї частини йдеться про можливість оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами).

Пункти 2 та 3 частини першої статті 389 ЦПК України встановлюють перелік ухвал суду першої інстанції (після їх перегляду в апеляційному порядку) та ухвал суду апеляційної інстанції, які підлягають касаційному оскарженню (зокрема, ухвали про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами).

Однак як у переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, так і в переліку ухвал апеляційного суду, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, відсутні будь-які з ухвал, які приймаються судом за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до частини четвертої статті 429 ЦПК України, зокрема як ухвала про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, так і ухвала про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

Разом з тим відповідно до частини сьомої статті 429 ЦПК України судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Відповідно до пункту 8 статті 129 Конституції України одним із фундаментальних принципів правосуддя є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплює частина третя статті 2 ЦПК України, яка встановлює, що одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Аналізуючи наведені норми законодавства у їх сукупності, слід дійти висновку про те, що цивільне процесуальне законодавство містить у відповідній главі процесуального кодексу «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» положення, які окремо регламентують та прямо передбачають право на оскарження судового рішення, ухваленого за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлюючи, що таке судове рішення (рішення, ухвала, постанова) може бути переглянуте на загальних підставах.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») право на доступ до суду не є абсолютним (рішення ЄСПЛ у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom»). Однак застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства), § 57; Fayed v. the United Kingdom (Файєд проти Сполученого Королівства), § 65; Markovic and Others v. Italy (Марковіч та інші проти Італії) [ВП], § 99).

ЄСПЛ у своїй практиці також зазначає, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справі Zubac v. Croatia («Зубац проти Хорватії») від 05 квітня 2018 року).

Держава має забезпечити особі додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та оскільки право на апеляційне оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами врегульовано статтею 429 ЦПК України, то суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності у встановлених процесуальним законодавством підстав, у тому числі на предмет процесуальних порушень, які спричиняють безумовне скасування судового рішення.

З огляду на наведені норми національного законодавства, статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Кузнецовського міського суду Рівненської області

від 05 квітня 2019 року є судовим рішенням, ухваленим за результатами перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, та, відповідно до вимог частини сьомої статті 429 ЦПК України, може бути переглянута на загальних підставах у суді апеляційної інстанції.

За таких обставин апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що ухвала про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 червня 2019 року у справі № 760/20599/15-ц (провадження № 14-207цс19) сформулювала висновок згідно з яким не можна розцінювати відсутність вказівки у статтях 353, 389 ЦПК України, статтях 255, 287 ГПК України як щодо апеляційного так і касаційного оскарження ухвал, які постановляються за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, як обмеження права на відповідне оскарження таких ухвал всупереч положенням Конституції України, основним засадам (принципам) цивільного та господарського судочинства за наявності відповідного законодавчого регулювання, викладеного у спеціальній процесуальній нормі.

Згідно частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).

У зв`язку з допущеними апеляційним судом порушеннями норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, оскаржену ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати і передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 травня 2019 року скасувати, а справу передати до суду апеляційного інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович