КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Колесник О.М.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

21 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про забезпечення позову задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу 06 серпня 2019 року, тобто з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, визначеного ч. 1 ст. 354 ЦПК України, тому апеляційне провадження у вказаній справі не може бути відкрито, а процедура апеляційного розгляду розпочата з наступних підстав.

Відповідно положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Разом з апеляційною скаргою представником апелянтів ОСОБА_3 було надано копію конверту та копію витягу відстеження поштового відправлення з сайту «Укрпошта», відповідно до якого вбачається про отримання ОСОБА_1 кореспонденції від суду першої інстанції 25 липня 2019 року, проте апеляційна скарга не містить посилання на поважність причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, як не містить і відповідного клопотання про поновлення відповідно строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані не поважними.

При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали особа має звернутися до апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Оскільки апелянтом не порушено питання про поновлення процесуального строку, то апеляційна скарга вважається такою, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

До апеляційної скарги додано копії ордерів серії КВ №433985, №433981, відповідно до яких ОСОБА_3 представляє інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судах, прокуратурі, органах ДФС і ДВСУ та інших установах та організаціях (а.с.109).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Така правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 05 червня 2019 року справа № 9901/847/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 62 ЦПК України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з вимогами статті 62 ЦПК України ордер, який посвідчує повноваження адвоката як представника, подається в оригіналі.

Можливості посвідчення відповідності оригіналу копії ордеру самостійно адвокатом положеннями ЦПК України і Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» не передбачено.

Таким чином, адвокату Якименко О.В. на підтвердження своїх повноважень як представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно надати до апеляційного суду оригінал ордеру на представлення інтересів відповідача у Київському апеляційному суді.

За правилами ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 названого Кодексу, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, а саме: подати заяву про поновлення установленого законом строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та надати оригінал ордерів на підтвердження повноважень на представлення інтересів апелянтів в Київському апеляційному суді.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року залишити без руху та встановити строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський