ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Гановської А.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро міста Києва» Федорчук Володимир Віталійович, Служба у справах дітей Солом`янської районної державної адміністрації, про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, та одночасно подав заяву, в якій просив вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити уповноваженим особам ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» та будь-яким третім особам, у тому числі державним або приватним виконавцям вчиняти будь-які дії по передачі права користування на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити уповноваженим особам ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» та будь-яким третім особам, у тому числі державним або приватним виконавцям, вчиняти будь-які дії щодо проникнення до цієї квартири, проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування цю квартиру, вселятися до неї, реєструватися в квартиру, а також заборонити органам, що здійснюють надання адміністративних послуг, вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання чи відомості про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання в цій квартирі.

Обґрунтовує заяву тим, що у жовтні 2019 року державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Федорчуком В.В. було прийнято позасудове рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності, на ім`я ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», через що він подав вказану позовну заяву, оскільки не згоден із такими реєстраційними діями та вважає їх незаконними.

Посилається на наявність передбачених законом підстав для вжиття цих заходів забезпечення позову, оскільки відповідач, на користь якого здійснено реєстраційний запис, на його думку, має можливість в позасудовому порядку здійснювати будь-які дії щодо об`єкту нерухомого майна, реєстраційний запис про звернення стягнення, на яке оспорюється в цьому провадженні, тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист його прав та членів його сім`ї.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги також зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову до винесення рішення суду у даній справі може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист його порушеного права, оскільки під час розгляду справи відповідач може здійснити будь-які реєстраційні дії щодо спірної квартири, чого місцевим судом враховано не було, через що вважає оскаржувану ухвалу такою, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів на підтвердження реальної загрози настання обставин, які можуть утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у даній справі, через що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 1 і 2 ч.2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту і забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 18 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №014/3847/82/54582, забезпеченням зобов`язань за яким є квартира АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1

20 вересня 2012 року банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (справа №2609/29239/12). Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26 лютого 2013 року в задоволенні позовних вимог банку відмовлено.

В подальшому, 19 листопада 2018 року банк звернувся до суду з іншою позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором (справа №760/30225/18).

27 листопада 2018 року за заявою банку приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. було вчинено виконавчий напис №607, яким звертається стягнення на квартиру АДРЕСА_1 . Також, 8 квітня 2019 року за заявою банку приватним виконавцем Чижиком А.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58832990.

19 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., приватний виконавець Чижик Андрій Павлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (справа №760/11890/19). Під час розгляду цієї справи, суд відмовив ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» у задоволенні заяви про заміну сторони по справі, у зв`язку з неналежністю доказів відступлення права вимоги між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо».

В подальшому, 7 жовтня 2019 року під час перевірки державного реєстру речових прав позивачу стало відомо, що З жовтня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Федорчуком В.В. було прийнято позасудове рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , на ім`я ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо».

За таких обставин, на думку колегії суддів, існує наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову ОСОБА_1 та існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що у вказаній квартирі на даний час зареєстровані та проживають малолітні члени сім`ї позивача: ОСОБА_2 - 2008 р.н., ОСОБА_2 - 2012 р.н., тому дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, колегія судів звертає увагу, що спосіб захисту повинен мати практичне застосування, а відтак, вимога заборонити будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії щодо передачі права користування на зазначену квартиру, без окреслення конкретного кола осіб, не матиме практичного застосування, тому колегія суддів вважає достатнім для реального та ефективного виконання можливого судового рішення заборонити вчиняти будь-які дії щодо передачі права користування на зазначену квартиру лише ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» та державним або приватним виконавцям.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції зазначених обставин належним чином не перевірив та не врахував, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно утруднити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся та, що заборона відповідачам на час розгляду справи вчиняти дії щодо передачі права користування на вказану квартиру не порушує їх прав та є співмірною із заявленими позовними вимогами, то оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню із прийняттям постанови про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року - скасувати та прийняти постанову про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та державним або приватним виконавцям вчиняти будь-які дії щодо передачі права користування на квартиру АДРЕСА_1 та щодо проникнення до цієї квартири, а також заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» проводити у цій квартирі ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати її в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування цю квартиру, вселяти до неї, та заборонити органам, що здійснюють надання адміністративних послуг, вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-яких осіб у вказаній квартирі або зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання у цій квартирі.

У задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: