печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Новака Р.В.

при секретарі Владіміровій О.К.

справа № 757/48377/17-ц

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права особистої приватної власності дружини. Позов обґрунтовано тим, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 нею була придбана квартира АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 31.03.1997 державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Шепелюк О.Г. Після смерті чоловіка вказане майно було відчужено позивачем 29.09.2015 на користь ОСОБА_5 , який в подальшому подарував квартиру третій особі ОСОБА_3 . Разом з тим, рішенням Печерського районного суду від 19.04.2017 було визнано за відповідачем право власності на 1/4 квартира АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті його батька. Однак позивач, вважає, що спірна квартира не має статусу суб`єкта спільної сумісної власності подружжя, оскільки була придбана за її власні кошти, отримані від узгодженого поділу грошей отриманих від продажу 27.11.1997 спільної власності - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . За таких обставин, позивач просив суд визнати за нею право особистої приватної власності дружини на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 19.08.2017 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

05.02.2018 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість та незаконність, оскільки рішенням суду визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , та у відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України підлягає обов`язковому виконанню. Крім того, посилався, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.06.2017 було серед іншого визначено, що придбана за час шлюбу квартира АДРЕСА_1 була спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

17.09.2018 представником відповідача подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмового доказу, а саме постанови Верховного суду України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.08.2018.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позозву.

Третя особа про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомила.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4 та перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі з 14.05.1983 (а. с. 17).

31.03.1997 на ім`я ОСОБА_1 була придбана квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шостою Київською державною нотаріальною конторою (а.с. 8 - 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 18).

29.09.2015 відповідач ОСОБА_1 продала спірну квартиру ОСОБА_6 0. за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І. П. за реєстровим № 2437 (а.с. 11-14).

01.10.2015 ОСОБА_5 подарував спірну квартиру ОСОБА_3 за договором дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. за реєстровим № 2453 (а.с. 15-16).

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19.04.2017 в цивільній справі № 757/32440/15-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного кглодіния, вселення та скасування державної реєстрації права власності задоволено частково. Встановлено факт того, що ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є однією і тією ж особою. Встановлено факт того, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 29 вересня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2437. Витребувано з володіння ОСОБА_3 на користі. ОСОБА_2 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 . У задоволенні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.06.2017 рішення першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту, що ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є однією і тією ж особою та про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 29 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту, що ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є однією і тією ж особою. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 29 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного суду України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.08.2018 рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2017 рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 червня 2017 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення. Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про витребування ? частини квартири АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 та вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

До спірних правовідносин щодо поділу квартири необхідно застосовувати норми КпШС України, оскільки СК України введений в дію 1 січня 2004 року і зворотної сили не має, а спірна квартира придбана 31 березня 1997 року.

Відповідно до статті 22 КпШС України, який був чинним на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (аналогічні положення містить стаття 60 СК України).

Роздільним майном подружжя було визначено майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), за винятком коштовностей та предметів розкоші (стаття 24 КпШС).

Так позивач зазначає, про те, що спірну квартиру вона придбала за власні кошти, отримані нею та померлим ОСОБА_4 від продажу їх спільної двокімнатної квартири АДРЕСА_3 . Однак зі змісту договору куплі-продажу від 27.11.1997 зареєстрованого на біржі за № 8639 вбачається, що спільну двокімнатну квартиру ОСОБА_4 та ОСОБА_1 продали у листопаді 1997 року, а спірну квартиру у справі ОСОБА_1 придбала 31 березня 1997 року, тобто за сім місяців до продажу спільної квартири АДРЕСА_3 .

Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 57, 60 ЦПК України 2004 року на підтвердження того, що спірну квартиру було придбано позивачем за власні кошти, суду не надано.

Вказані обставини також встановлені постановою Верховного суду України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.08.2018 у справі №757/32440/15-ц.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з встановлених обставин справи, враховуючи вказані норми закону, надані докази, наявні в матеріалах справи та письмові пояснення по суті справи, суд приходить до висновку, що придбана за час шлюбу квартира АДРЕСА_1 була спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а отже позовні вимоги щодо визнання права особистої приватної власності дружини на спірну квартиру задоволенню не підлягають.

На підставі вищевказаного та керуючись ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України, ст.ст. 22 КпШС України, ст.ст. 12,13,76,77,79, 81, 141, 263-266, 289, 352, 354, 395 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності дружини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 )

Відповідач: ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 )

Третя особа: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ).

Суддя: Р.В. Новак