ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/312/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Пєнти І.В.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/11268/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року (суддя Кульбаба А.В.) про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями слідчих суддів.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

22 травня 2018 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що невиконання слідчими суддями Хмельницького міськрайонного суду вимог КПК України призвело до постановлення незаконних ухвал у справах №686/24641/17, №686/24033/17, №686/24472/17, №686/25204/17, №686/500/18, №686/37/18, внаслідок чого йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Моральна шкода полягає у марнуванні часу, який змушений був витрачати на оскарження ухвал, моральних стражданнях, які переніс під впливом незаконних судових рішень, докладав додаткових зусиль для організації свого життя. Майнової шкоди завдано у зв'язку із затратами часу на складання скарг, її подання, участь у суді під час розгляду скарги, проїзд у громадському транспорті. Поніс також витратами на папір, фарбу картриджа та копіювання документів.

Тому, позивач просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 10000000 грн на відшкодування моральної шкоди і 80190,50 грн - на відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями слідчих суддів.

ОСОБА_4, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати. Посилається на незаконність ухвали суду.

У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

У зв'язку з чим відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав позов до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями слідчих суддів при розгляді справ за його скаргами на постанови слідчого у кримінальному провадженні, а саме невиконання ними вимог КПК України, що призвело до постановлення незаконних судових рішень.

За змістом ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Проте, у зазначеному вище випадку між позивачем і судом (відповідачем) такі правовідносини не виникають.

Такі справи не можуть бути підсудні судам загальної юрисдикції. Зазначені спори не пов'язані із захистом прав, свобод чи інтересів від порушень з боку органів державної влади, оскільки ОСОБА_4 просить відшкодувати шкоду, заподіяну при здійсненні правосуддя.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Наведені роз'яснення є відтворенням положень ст.ст. 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Застосування положення ч. 6 ст. 1176 ЦК України можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі постановлена відповідно до вимог закону і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай