РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/4363/18

провадження у справі № 2/0285/267/19

06 лютого 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Заполовської Т.Г.

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоград-Волинський

за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Новоград-Волинська міська рада Житомирської області як орган опіки та піклування,

про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

21.11.2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача та просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ОСОБА_2 є батьком малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо сина, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не забезпечує необхідного утримання. За період перебування в шлюбі відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки та конфлікти, що негативно впливало на духовний розвиток дитини. Відповідач неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. На даний час відбуває покарання у виправній колонії. Позивач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та бажає, щоб дитина зростала та виховувалась в повній сім"ї. Враховуючи те, що відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити. Повідомила, що відповідач не підтримує зв'язок з ОСОБА_3. Матеріальної допомоги на утримання сина від відповідача не отримує з 2011 року. Він повністю самоусунувся від виховання та утримання сина.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Представники третіх осіб в судове засідання також не прибули. Просили провести судове засідання без їх участі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що проживає разом з мамою та її батьками. Навчається в 5-му класі ЗОШ №10. Тата останній раз бачив на випускному у дитячому садочку. Подарунки він не дарує, взагалі він не пам'ятає, коли з ним говорив. Ніяких емоцій щодо тата суду не висловив, ні позитивних, ні негативних. Вважає, що доцільно тата позбавити батьківських прав, оскільки батько не має так ставитися до своєї дитини.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5, показала, що вона є хрещеною донькою матері позивача. Вона часто відвідує позивача по місцю їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 та підтверджує, що в період часу з 2011р. по теперішній час батько ОСОБА_2 дитину не відвідує та не спілкується із сином. Не приймає участі у вихованні дитини.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, сусідка позивача, пояснила, що її онук та син позивача ОСОБА_4 товаришують. Підтвердила в судовому засіданні, що батько дитини вихованням та навчанням сина не займається. Взагалі тривалий час вона взагалі його не бачила.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.08.2009 року. За період перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

18.08.2018року позивач уклала шлюб з ОСОБА_7, громадянином ОСОБА_8 (а.с.9).

По даний час малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю та ОСОБА_7 і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» №3799 від 25.10.2018р. (а.с. 10).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається з довідки від 02 жовтня 2018 року, наданої директором ЗОШ №10, яку відвідує дитина, ОСОБА_3 навчається в 5-Б класі Новоград-Волинської ЗОШ №10. За час навчання дитини в школі батько, ОСОБА_2, зі слів класного керівника ОСОБА_9, не приймає участі у вихованні дитини, не відвідує, батьківських зборів, не цікавиться навчанням сина (а.с. 12).

Згідно акту обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2, встановлено, що ОСОБА_1 проживає з матір'ю ОСОБА_1 та її батьками ОСОБА_10, ОСОБА_11 та чоловіком ОСОБА_1 - ОСОБА_7. Сім'я проживає у будинку зі зручностями, який складається з 4-х житлових кімнат. В будинку чисто, всі речі розкладені по місцях. ОСОБА_4 має окрему кімнату де є місце для сну, проведення дозвілля, є стіл для підготовки до занать. Має речі та взуття відповідно до віку та сезону. Матір'ю створені гарні умови для виховання та повноцінного розвитку її сина ОСОБА_4 (а.с. 14).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 23.10.2018р. відповідач не заперечує, відносно позбавлення його батьківських прав, щодо його малолітнього сина ОСОБА_4. Та підтвердив те, що він дійсно не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, не цікавиться його життям та здоров'ям, не приймає участі в матеріальному забезпеченні, духовному та фізичному розвитку дитини з 2011 року та по теперішній час. Справжність підпису ОСОБА_2 в заяві засвідчено виконуючим обов'язки начальника державної установи Коростенської виправної колонії №71 Кириленко В.В. (а.с. 23).

Відповідно до довідки Державного департаменту України з питань виконання покарань від 16.02.2007 року ОСОБА_2 було звільнено з Маневицької виправної колонії №42 після відбуття міри покарання, також відповідач неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності ( а.с. 31).

В матеріалах справи міститься копія вироку від 26.05.2017р., ухваленого Новоград-Волинським міськрайонним судом, відповідно до якого ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено йому покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна, що є власністю засудженого (а.с. 24-25).

У відповідності до висновку органу опіки і піклування Новоград-Волинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання сина, життям та здоров'ям сина не цікавиться, матеріально не утримує. Що відповідач сам і підтвердив у своїй заяві. Тому орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16-17).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

З матеріалів справи слідує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина, а саме: проживає окремо, не спілкується з сином навіть по телефону, добровільно не надає коштів для повноцінного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Також не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, своєю поведінкою не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання ним освіти.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, що суд сприймає як свідоме нехтування своїми обов'язками.

Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, а позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, фактичне місце перебування: АДРЕСА_4», РНОКПП НОМЕР_2) задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання повного судового рішення 07.02.2019 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська