КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 759/5406/17 Головуючий у 1 інстанції: Величко Т.О.
провадження № 22-ц/824/8125/2019 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року у складі судді Величко Т.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Донбаської національної академії будівництва і архітектури про зобов`язання видати дублікат трудової книжки, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що для забезпечення можливості працевлаштування в Україні у грудні 2014 року він письмово звернувся до адміністрації ДонНАБА для видачі його трудової книжки, яку керівництво незаконно утримує від 2009 року, або її дублікат.

В наслідок цього позивач змушений був звернутися до МОНУ зі скаргами на дії т.в.о. ректора ДонНАБУ (м.Краматорськ) гр. ОСОБА_2, після чого через три місяці йому було запропоновано отримати дублікат трудової книжки.

Проте, як вказував позивач, це було можливо тільки після виконання особистих побажань гр. ОСОБА_2 і на особливих умовах, які він повинен виконати до звернення в ДонНАБУ (м.Краматорськ). Виконати особливі умови, як вказував позивач, він не зміг і відповідно не може отримати ні трудову книжку, ні її дублікат, до сьогоднішнього дня за своєю книжкою на будь-якому підприємстві України він не може, та без неї працевлаштуватись переселенцю із зони АТО на Україні не можливо.

Позивач пояснив, що для можливості працевлаштуватися на Україні, як вимушено переміщена особа, він пішов навчатись у докторантуру Харківського національного автомобільно-дорожнього університету.

Від 01.09.2016 року при підготовці до захисту дисертації він тимчасово працевлаштувався в Харківський національний автомобільно-дорожнього університет при умові, що він зможе підтвердити свій загальний педагогічний стаж і представить дублікат трудової книжки.

Проте, 15.03.2017 року він був офіційно повідомлений про те, що у зв'язку із непред'явленням своєчасно дублікату трудової книжки, з ним контракт не буде продовжено і він буде звільнений.

Позивач вказував, що 21.03.2017 року він знову звернувся до ДонНАБУ із заявою про видачу дублікату трудової книжки, але листом адміністрація ДонНАБУ відмовила у видачі дублікату трудової книжки.

Позивач просив суд зобов`язати адміністрацію ДонНАБУ видати дублікат його трудової книжки з підтвердженням загального і педагогічного стажу.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Донбаської національної академії будівництва і архітектури про відмову у видачі дублікату трудової книжки з підтвердженням стажу загального і педагогічного відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі позивача з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач помилився з обраним способом захисту порушеного права, а позов не ґрунтується на нормах законодавства України.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вище вимогам закону повністю відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував і вказував, що відповідач був звільнений з посади доцента кафедри автомобілей та автомобільного господарства Донбаської національної академії будівництва та архітектури 26.05.2009 року з підстав п.8 ст.36 КЗпП України.

Представник відповідача вказував, що позивачу направлялися листи про необхідність забрати трудову книжку, але позивач в період з 2009 року до початку збройного конфлікту на Донбасі не звертався до відповідача та не просив видати йому трудову книжку.

Представник відповідача вказував, що згідно наказу Міністерства освіти і науки від11.12.2014 року №1416 до завершення збройного конфлікту на території міста Макіївки Донбаська національна академія будівництва та архітектури проводить свою діяльність (згідно з наявною ліцензією на освітню діяльність та сертифікатами про акредитацію) на базі Донбаської державної машинобудівельної академії. Донбаська національна академія будівництва і архітектури розміщується за адресою: місто Краматорськ, вулиця Лазо,14 та надано доручення в.о. ректора Донбаської національної академії будівництва і архітектури ОСОБА_2 провести організаційні питання забезпечення роботи академії. Вказував, що колишнім директором ДОН НАСА ОСОБА_4 не було передано печатку та документацію ВУЗу, що було зафіксовано Краматорським МВ УМВС в Донецькій області.

Представник відповідача вказував, що йому не відомо місцезнаходження трудової книжки позивача, оскільки вся документація ВУЗу не була передана у зв`язку з початком збройного конфлікту на Донбасі і у відповідача відсутні належні документи для видачі дублікату трудової книжки з підтвердженням стажу роботи.

Представник відповідача також зазначав, що позивач оформив вже дублікат трудової книжки 01.09.2016 року, про що надав копію такого дублікату до матеріалів справи та працював в Харківській національній автомобільно-дорожньому університеті, а тому просив суд у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що згідно Довідки від 17.03.2015 року від 12.10.2016 року, позивача взято на облік, як внутрішньо переміщену особу (а.с.9, 10).

Донбаською національною академією будівництва і архітектури позивача повідомлено про неможливість видати дублікат трудової книжки у зв`язку з відсутністю доступу до трудової книжки внаслідок надзвичайної ситуації або проведення антитерористичної операції на території де працював працівник.

За ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належну оформлену трудову книжку.

Згідно з п.3 Постанови КМУ від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Відповідно до п.4 цієї Постанови відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладки до неї серії НОМЕР_2 , яку надав позивач (а.с.96-108) позивач мав певний трудовий стаж та від 01.09.2005 року до 26.06.2009 року працював у Донбаській національній академії будівництва та архітектури.

Також судом встановлено, що у згідно наказу Міністерства освіти і науки від 11.12.2014 року №1416 до завершення збройного конфлікту на території міста Макіївки Донбаська національна академія будівництва та архітектури проводить свою діяльність (згідно з наявною ліцензією на освітню діяльність та сертифікатами про акредитацію) на базі Донбаської державної машинобудівельної академії. Донбаська національна академія будівництва і архітектури розміщується за адресою: місто Краматорськ, вулиця Лазо,14 та надано доручення в.о. ректора Донбаської національної академії будівництва і архітектури ОСОБА_2 провести організаційні питання забезпечення роботи академії. Вказував, що колишнім директором ДонНАБА ОСОБА_4 не було передано печатку та документацію ВУЗу, що було зафіксовано Краматорським МВ УМВС в Донецькій області.

Судом встановлено, що сторони не довели належними доказами, що трудова книжка не була видана позивачу після його звільнення в 2009 році, оскільки такі докази сторони суду не надали, та повідомили про неможливість отримання таких доказів через знаходження ВУЗу на не підконтрольній території України.

Судом встановлено, що позивач звертався до В .О. ректора ДонНАБА 12.12.2014 року ( а.с.23, 24) про видачу трудової книжки та проведення розрахунку через майже 5 років з часу звільнення та отримав відповіді (а.с.25-29), що під час переїзду на нове місце розташування, все майно та документи, у тому числі трудові книжки співробітників, залишилися у місті Макіївка Донецької області, в місці збройного конфлікту. Одержати оригінали трудових книжок адміністрація ДонНАБА не має фізичної можливості. Також було повідомлено про необхідність надати перелік документів для отримання дублікату трудової книжки.

Судом встановлено, що згідно наказу від 05.11.2015 року Харківського національного автомобільно-дорожнього університету №23/2 позивача було зараховано від 01.11.2014 року до 31.10.2017 року до докторантури на кафедру технічної експлуатації та сервісу автомобілів за спеціальністю 05.22.20 "Експлуатація та ремонт засобів транспорту з виплатою стипендії.

Згідно з копією листа (а.с.31) від 15.03.2017 року Харківського національного автомобільно-дорожнього університету позивачу було повідомлено про необхідність надати підтверджуючі документи та попереджено про наслідки не надання таких доказів.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою про видачу дубліката трудової книжки від 21.03.2017 року а.с.32).

Судом встановлено, що позивач оформив в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті дублікат трудової книжки серії НОМЕР_3 (а.с.94-95) , до якої було занесено запис про роботу позивача в цьому університеті від 01.09.2016 року.

Відповідно до п.п.5.3. - 5.5 Розділу 5 Інструкції про ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом №58 від 29.07.1993 року та Зареєстровано в Міністерстві юстиції Украниї 17 серпня 1993 року за №110 передбачено, що якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дублікату трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника. Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані. У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах. У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство 5.4. Не зазначаються у підсумованому загальному стажі роботи, а записуються окремим рядком із посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів, крім відомостей, що передбачені у пункті 2.18 цієї Інструкції, такі записи: а) про час перебування у народному ополченні та партизанських загонах із зазначенням дати зарахування і дати звільнення із служби; б) про роботу як члена артілі промислової кооперації. 5.5. Якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї). При цьому на першій сторінці трудової книжки, що стала непридатною, робиться надпис "Замість видано дублікат", а книжка повертається її власнику.

При працевлаштуванні на нове місце роботи працівник зобов`язаний пред`явити дублікат трудової книжки. 5.6. Дублікат трудової книжки також може бути виданий за новим місцем роботи у зв`язку з відсутністю доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом цивільного захисту України, або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник. Дублікат видається на підставі заяви працівника та отриманої ним у письмовому вигляді інформації зі штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації про виникнення надзвичайної ситуації або Антитерористичного центру при Службі безпеки України про проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник, що надається в довільній формі. У разі відновлення доступу до трудової книжки записи з дубліката про періоди роботи переносяться до трудової книжки. При цьому на першій сторінці дубліката робиться напис: "Дублікат анульовано", посвідчується печаткою роботодавця за останнім місцем роботи працівника та дублікат повертається його власнику.

Судом було встановлено, що позивач не скористався правом та не отримав довідки та накази із попередніх місць роботи для підтвердження загального та педагогічного стажу, що передбачає п.п.5.2. вищевказаної Інструкції, не скористався правом про надання таких довідок та наказів, на підставі яких Інструкцією передбачено внесення відомостей до дублікату трудової книжки за новим місцем роботи в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті, в якому було видано позивачу дублікат трудової книжки серії НОМЕР_3 (а.с.94-95). Також не скористався правом передбаченим п.п.5.6. Інструкції, де передбачено, що у разі проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник, дублікат видається на підставі заяви працівника та отриманої ним у письмовому вигляді інформації зі штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації про виникнення надзвичайної ситуації або Антитерористичного центру при Службі безпеки України про проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник, що надається в довільній формі, та вже має на руках дублікат трудової книжки із записом про роботу серії НОМЕР_3 (а.с.94-95), яка не анульована.

На підставі викладеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовна заява з вимогою зобов'язання адміністрацію ДонНАБУ видати дублікат ще одної трудової книжки з підтвердженням загального і педагогічного стажу до задоволення не підлягала, оскільки позивач помилився із обраним способом захисту порушеного права і позов не ґрунтується на нормах законодавства України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що за твердженнями позивача, на час його звернення до суду, а саме, 10 квітня 2017 року, він не мав трудової книжки і отримав її на руки 1 вересня 2017 року, тобто, на час ухвалення рішення 15 березня 2019 року він вже мав на руках оригінал своєї трудової книжки.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про відмову у задоволенні позову у видачі дублікату трудової книжки є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Проте, колегія суддів з врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів в матеріалах справи, вважає за необхідне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп. скасувати, оскільки позивачем при подачі уточненої позовної заяви вже був сплачений судовий збір 04 квітня 2018 року (а.с.119), а в решті рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп. скасувати.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: