30.01.2019 ЄУН 337/1598/18
Провадження №2/337/69/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі : Головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що рішенням Шевченківського районного судум.Запоріжжя від 01.11.2005 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.09.2016 року стягувача ОСОБА_3 замінено на ОСОБА_2, яка з 24.06.2016 року є опікуном дитини.

На даний час змінилось його сімейне та матеріальне становище, оскільки він зареєстрував другий шлюб, створив нову сім'ю, 16.01.2015 року у нього народилась друга дитина син ОСОБА_5, який має статус дитини інваліда, потребує належного матеріального забезпечення. Після сплати аліментів у визначеному судом розмірі, йому не вистачає коштів на утримання родини та надання належного утримання другій дитині. Вважає, що вказані обставини є підставою для зменшення розміру аліментів.

Просить зменшити розмір аліментів на користь відповідачки до 1/6 частини його заробітку щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 07.06.2018 року, після усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою суду від 27.04.2018 року, по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

12.09.2018 року у справі проведено підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Додатково пояснив, що на час звернення до суду він працював на ТОВ «Науково-виробнича фірма «Транс-Консульт» водієм, отримував заробітну плату, з якої сплачував аліменти. Заборгованості по аліментам немає. З листопада 2018 року він працює на «Запоріжсталі». На даний час він знаходиться в шлюбі, має малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є дитиною-інвалідом. Він з дружиною знімає квартиру. Його дружина не працює, оскільки доглядає за дитиною-інвалідом, отримує соціальну допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн. на місяць. Його доходів на утримання родини та дитини-інваліда не вистачає. Коли приймалось рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку, він не заперечував проти цього, оскільки мав можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Зараз платити аліменти в такому розмірі він немає можливості. Вважає, що вказане є підставою для зменшення раніш визначеного розміру аліментів.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала і не заперечувала проти зменшення аліментів, які стягуються з позивача на утримання ОСОБА_4 до 1/6 частини від заробітку позивача щомісячно до повноліття дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступними обставинами.

Суд встановив, що рішенням Шевченківського районного судум.Запоріжжя від 01.11.2005 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до повноліття дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Опікуном над малолітньою дитиною призначено ОСОБА_2.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.09.2016 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 22.11.2005 року у цивільній справі №2-5261/2005 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_2.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 Шлюб зареєстровано 28.09.2013 Заводським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №201.

Від цього шлюбу позивач має неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який має статус дитини-інваліда, потребує домашнього догляду.

Згідно з довідкою про доходи від 13.03.2018 року, позивач працював водієм ТОВ «Науково-виробнича фірма «Транс-консульт», загальна сума доходу за період з серпня 2017 року по лютий 2018 року без урахування аліментів становить 37 054 грн.

Згідно з довідками Запорізького міського центру зайнятості від 07.09.2018 року, ОСОБА_1 з 04.07.2018 року перебуває на обліку як безробітний, за липень та серпень 2018 року отримав допомогу в розмірі 8031,67 грн.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991року та набула чинності для України 27.09.1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України визначає, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1).

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

Зясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина.

Так, при ухваленні рішення судприймає до уваги доводи позивача щодо зміни його сімейного стану в звязку з народженням у нього дитини, оскільки як судом встановлено і це не оспорюється відповідачем, позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі та є батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який має статус дитини-інваліда та потребує домашнього догляду, а відповідно і додаткових витрат.

Також суд враховує, що позивач є працездатною особою, працював на момент звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, на даний час офіційно не працевлаштований, що свідчить про погіршення його матеріального становища.

Отже, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, на підставі належних та допустимих доказів,довів суду наявність підстав для зменшення розміру стягнутих з нього судовим рішенням аліментів на утримання неповнолітнього сина, зокрема, у зв'язку зі зміною його сімейного та матеріального стану.

Також суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку боржника. Суд вважає, що таке визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Враховуючи вищевикладене і те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту зміни сімейного стану та погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Отже, новий розмір аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Позивач в позовній заяві не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати по справі.

Керуючисьст.ст. 181-183, 191-192 СКУкраїни, 12,13,170,200,206,259,263-265,268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.11.2005 року у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) та стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є. Гнатик