КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року в справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту смерті,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про встановлення факту смерті. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є дружиною, а ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Макіївка. Єдиними документами, які підтверджують факт смерті ОСОБА_4 є довідка про смерть від 13 серпня 2019 року №326, видана Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м. Макіївки, та свідоцтво про смерть від 13 серпня 2019 року серії НОМЕР_1 , видане Відділом записів актів громадянського стану Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Їх представник звернувся до Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відмовлено їх представнику в реєстрації смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки надані документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З урахуванням викладеного ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили суд встановити факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Макіївка. Зазначали, що встановлення відповідного факту необхідне для реєстрації смерті останнього, а в подальшому - для оформлення спадкових прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення заяви. Вважає помилковим висновок суду про недоведеність заявниками факту смерті ОСОБА_4 . Суд першої інстанції безпідставно відхилив довідку про смерть ОСОБА_5 від 13 серпня 2019 року №326, видану Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м. Макіївки, та свідоцтво про смерть ОСОБА_4 від 13 серпня 2019 року серії НОМЕР_1 , видане Відділом записів актів громадянського стану Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання представник Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_2 є дружиною, а ОСОБА_3 - сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначили заявники, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Макіївка, яке на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території. На підтвердження цього надали довідку про смерть ОСОБА_4 від 13 серпня 2019 року №326, видану Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м.Макіївки, а також свідоцтво про смерть ОСОБА_4 від 13 серпня 2019 року серії НОМЕР_1 , видане Відділом записів актів громадянського стану Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.

Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 31 жовтня 2019 року було відмовлено в реєстрації смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки надані представником ОСОБА_2 і ОСОБА_3 документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З метою встановлення факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду. До заяви надали свідоцтво про смерть від 13 серпня 2019 року серії НОМЕР_1 , видане Відділом записів актів громадянського стану Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та фотографії з місця поховання.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що надані заявниками докази не є належними, оскільки видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а фотографії не можуть підтверджувати факт смерті особи.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. ст. 4, 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно відхилив довідку про смерть від 13 серпня 2019 року №326, видану Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м.Макіївки, та свідоцтво про смерть від 13 серпня 2019 року серії НОМЕР_1 , видане Відділом записів актів громадянського стану Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, пославшись лише на те, що вказані документи видані не уповноваженими суб`єктами на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.

В чинному законодавстві відсутні положення, які б визначали якими документами має бути посвідчено факт смерті особи на тимчасово окупованій території.

Відповідно до наданої заявниками довідки про смерть від 13 серпня 2019 року №326, видану Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м. Макіївки, який є єдиною медичною установою, яка фактично діє на тимчасово окупованій території, засвідчено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Макіївка. Причиною смерті зазначено хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба серця третьої стадії.

На підставі даних про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділом записів актів громадянського стану Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видано свідоцтво про смерть від 13 серпня 2019 року серії НОМЕР_1 .

Як зазначили заявники, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був похований в смт.Кринична м.Макіївка Донецької області, до заяви вони надали фотографії з місця поховання. Встановлення факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно заявникам для реєстрації смерті в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Макіївка, підлягає задоволенню.

Відповідно, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , задовольнити.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Макіївка Донецької області.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 47/14, .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.