"20" серпня 2019 р. Справа № 363/3456/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області Загвоздіна Альона Миколаївна, Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на Ѕ частину квартири, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2019 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області Загвоздіна А.М., Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на Ѕ частину квартири, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить до вирішення справи по суті накласти арешт на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_3 . Вказує підставу, що відповідачка має намір продати спірну квартиру.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв проз забезпечення позову» №9 від 22.12.2006р., розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, враховуючи позовні вимоги ОСОБА_2 , про визнання права власності на Ѕ частину квартири, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також дослідивши обґрунтування заяви про забезпечення позову, а саме твердження представника позивача, що відповідач ОСОБА_3 має намір продати квартиру. Таким чином, суд приходить до висновку, що представником позивача не доведено та не надано належних і допустимих доказів, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому відсутні підстави для накладення арешту на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя О.Д.Рудюк