ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м.Суми

Справа №591/4559/17

Номер провадження 22-ц/816/467/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 січня 2018 року, ухваленого у складі судді Бурди Б.В., у приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 29 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - АТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 10 липня 2013 року уклало з відповідачем кредитний договір відповідно до умов заяви № 005-18510-100713 на суму 30000 грн за сплатою відсотків в розмірі, встановленому Тарифами банку. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість на загальну суму 44 050,81 грн.

Крім того, зазначає, що на підставі постанови Правління Національного Банку України № 664 від 02 жовтня 2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02 жовтня 2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30 грудня 2015 року), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20 лютого 2017 року продовжено процедуру ліквідації банку на 2 роки по 04 жовтня 2019 року включно та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

Просить стягнути з відповідача на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 44 050,81 грн, яка складається з: тіло кредиту - 0,00 грн, прострочено тіло кредиту - 25 788,63 грн, заборгованість за відсотками - 18 262,18 грн, заборгованість за комісіями - 0,00 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29 січня 2018 року позов АТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» 44 050,81 грн заборгованості за кредитним договором та 1600 грн судових витрат.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просить застосувати строки позовної давності, скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким вимоги задовольнити в межах позовної давності із застосуванням розміру процентів за користування кредитом відповідно до вимог матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що вона про дату та час розгляду вказаної справи не була належним чином сповіщена. Вказує на те, що у зв'язку з припиненням роботи відділень банку її не було повідомлено про порядок погашення кредитної заборгованості із зазначенням банківських реквізитів, на які вона повинна була сплачувати щомісячні суми. Отже наслідки не виконання нею умов кредитного договору виникли також через її необізнаність про банківські реквізити кредитодавця у зв'язку з припиненням діяльності відділень банку в м. Суми. В суді не було перевірено наданий банком розрахунок заборгованості щодо правильності зарахування сплачених нею сум на погашення тіла кредиту та відсотків у разі порушення строків внесення чергових платежів.

Просить застосувати строки позовної давності під час перегляду оскаржуваного рішення. Зазначає, що поза увагою суду залишились обставини закінчення дії договору та правильність нарахування банком процентів за користування кредитом,

Крім того, вказує на те, що Тарифи не були з нею узгоджені, так як вказані тарифи вона не підписувала, а тому суд повинен був перевірити законність застосування банком відсоткової ставки, бо сам факт сплати нею щомісячно конкретних сум в рахунок погашення боргу не є законною підставою для встановлення обставин узгодження сторонами істотної умови кредитного договору - процентів за користування кредитом у письмовій формі, як цього вимагає ч. 1 ст. 1055 ЦК України. А представлена банком заява № 005-18510-713 від 10 березня 2013 року, підписана нею, не містить ніяких ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру процентів за користування кредитом та розмір неустойки, розміру кредиту.

Від позивача АТ «Дельта Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та її представника адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, а тому підлягає стягненню доведений позивачем розмір заборгованості, який складається з боргу з повернення тіла кредиту та процентів за користування кредитним лімітом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про наявність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір шляхом оформлення й підписання Заяви № 005-18510-100713 (далі - Заява) та Тарифів на обслуговування платіжних карток (Тарифний пакет «Кредитна картка № 1 Еволюція Лояльна» (далі - Тарифи банку), за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму 30 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до Тарифів банку (а. с. 6).

Отже відповідно до умов Частини 2 Заяви відповідачу було відкрито рахунок № НОМЕР_1, валюта - гривня, строк ліміту кредитної лінії - 364 календарних дні (п. 2.4). При цьому, відповідно до п. 2.4 Частини 3 Заяви кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку визначеного у п. 2.4 Частини 2. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених сторонами у цій пропозиції, та не потребує підписання додаткових угод до цієї пропозиції.

Згідно п. 7.1 Частини 3 відповідач погодилась, що складовою та невід'ємною частиною цієї пропозиції є Правила та Тарифи банку, з якими вона попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє і положення яких неухильно зобов'язується дотримуватися.

Згідно підписаних ОСОБА_1 Тарифів банку частка обов'язкового погашення тіла кредиту становить 2,00 % від суми використаних коштів станом на день розрахунку. Обов'язковий мінімальний платіж (ОМП) - держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді ОМП, який складається з частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (1.6.1/1.6.2), процентів за недозволений овердрафт (1.6.4), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів.

Пунктом 1.6 Тарифів банку визначені процентні ставки за користування кредитом: процент за користування відновлювальною кредитною лінією для здійснення операцій в торгово-сервісній мережі - 0,0001% річних (п. 1.6.1); процент за користування відновлювальною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду та для здійснення операцій з видачі готівки з карткового рахунку у банкоматах та/або касах банків - 4% на місяць (п. 1.6.2); процент на позитивний залишок - 10% річних (1.6.3); процент за недозволений овердрафт - 48% річних (п. 1.6.4).

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що станом на 06 червня 2017 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 45 100 грн 81 коп. та складається: із заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі - 25 788 грн 63 коп., заборгованості по процентам за недозволений овердрафт - 18 262 грн 18 коп (а. с. 5).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином відповідач, підписуючи Заяву від 10 липня 2013 року та Тарифи банку, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловила свою згоду з формою договору та його умовами. З розрахунку заборгованості також вбачається, що вона вносила кошти на погашення заборгованості. Крім того, факт укладення кредитного договору відповідач не спростовує.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо застосування строків позовної давності, колегія суддів зазначає наступне:

Ст. 256 ЦК України передбачає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З наданого банком розрахунку вбачається, що останній платіж відповідач здійснила 10 грудня 2014 року на суму 900 грн. З даним позовом банк звернувся до суду у серпні 2017 року, тобто у межах трирічного строку позовної давності.

Доводи відповідача, що строк дії договору скінчився 10 липня 2014 року, так як кредит надався на 364 календарні дні, а своєї згоди на продовження строку дії кредитного договору вона не надавала, спростовується тим, що відповідно до п. 2.4 Частини 3 Заяви від 10 липня 2013 року кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку визначеного у п. 2.4 Частини 2. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених сторонами у цій пропозиції, та не потребує підписання додаткових угод до цієї пропозиції. Тобто згода відповідача для продовження строку дії кредитного договору не була потрібна.

Колегія суддів не може взяти до уваги і доводи ОСОБА_1 про те, що наслідки невиконання нею умов кредитного договору виникли також через її необізнаність про банківські реквізити кредитодавця у зв'язку з припиненням діяльності відділень банку у м. Суми. Доказів на підтвердження того, що вона мала бажання сплачувати кошти після серпня 2014 року, але була позбавлена такої можливості у зв'язку із припиненням діяльності відділень банку в м. Суми, відповідачем суду не надано. Інформація про відділення АТ «Дельта Банк», реквізити для сплати заборгованості є загальнодоступною, відповідач не була позбавлена можливості ознайомитися з нею на офіційному сайті банку та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того відповідно до ч. 1 ст. 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також зазначає, що вона не підписувала Тарифи банку, а тому вони не є складовою частиною укладеного кредитного договору. Водночас в наданих апеляційному суду поясненнях, вона визнає факт підписання Тарифів, проте не погоджується з розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не було спростовано належними доказами правильність нарахування банком заборгованості за кредитним договором.

Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права, яке б потягло за собою неправильне вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції надсилались відповідачу судові повістки з процесуальними документами за зареєстрованим місцем її проживання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи, що ціна позову складає 44 050 грн 81 коп., дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик