Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 497/1618/15-ц

провадження № 61-16253св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Криничненська сільська рада Болгарського району Одеської області,

третя особа - реєстраційна служба Болградського районного управління юстиції у Одеській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року в складі судді Кравець Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, третя особа - реєстраційна служба Болградського районного управління юстиції в Одеській області, про визнання недійсним свідоцтв про право власності, визнання права власності.

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із указаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Апеляційного суду Одеської області.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строку для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору в повному розмірі. Роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області

від 18 грудня 2015 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись із указаною ухвалою апеляційного суду ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 17 лютого 2016 року скасовано та справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції (новий розгляд)

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року залишено без руху та надано п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року вказану апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанцій виходив із того, що за подання апеляційної скарги заявником не сплачено судовий збір у повному обсязі та у встановлений судом строк вимоги суду не виконані, у зв`язку із чим були застосовані положення статті 297 ЦПК України 2004 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що заявник не отримував ухвалу апеляційного суду щодо залишення його апеляційної скарги без руху та надання йому строку для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема сплати судового збору в повному обсязі. Також посилався на те, що вказаної ухвали не знаходив у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому не був обізнаний щодо наявності такої ухвали.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_1 апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник у наданий йому строк не усунув недоліки апеляційної скарги, а саме: не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у повному обсязі. Крім того, апеляційний суд виходив із того, що заявник зловживає своїми процесуальними правами, оскільки апеляційна скарга тривалий час перебувала залишеною без руху, у зв`язку із чим заявник мав можливість дізнатись про долю його скарги.

Такі висновки суду апеляційної інстанції є правильними виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України (у редакції чинній на час постановлення апеляційним судом ухвали про залишення апеляційної скарги без руху), до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції чинній на час подання позову, за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, а за позовні вимоги немайнового характеру -

0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлена у 2015 році мінімальна заробітна плата складала з 1 січня 2015 року - 1 218,00 гривень.

Встановлено, що з позовом ОСОБА_1 звернувся у липні 2015 року, у якому було заявлено 4 вимоги немайнового характеру та вимога майнового характеру. За подання позовної заяви до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. За подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4 019,40 грн. Проте ОСОБА_1 було сплачено за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1 750,00 грн.

Отже, встановивши, що заявником сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги не в повному розмірі, суд апеляційної інстанції не порушив норми процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про залишення апеляційної скарги без руху.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апеляційний суд неодноразово направляв на адресу ОСОБА_1 , зазначену ним у апеляційній скарзі, проте поштові конверти повернуто до суду у зв`язку із їх «не запитом».

Здійснюючи повідомлення ОСОБА_1 про залишення його апеляційної скарги без руху, суд апеляційної інстанції урахував, що відомості про іншу адресу для листування, номери телефонів, адресу електронної пошти, зміну місця проживання заявника - у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України (у редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали), сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином апеляційний суд дійшов правильного висновку про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року.

Доводи касаційної скарги про те, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху він не отримував, касаційний суд відхиляє, оскільки відсутність

ОСОБА_1 за указаною ним в апеляційній скарзі адресою судом апеляційної інстанції правильно розцінено як належне повідомлення заявника про залишення його апеляційної скарги без руху.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Крім того у рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнаватись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться тексти усіх оскаржуваних судових рішень у справі № 497/1618/15-ц у тому числі усі ухвали Апеляційного суду Одеської області про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху.

Вказане свідчить, що заявник мав можливість слідкувати за ходом розгляду своєї справи, дізнаватись про його результати та виправити недоліки своєї апеляційної скарги.

Добросовісна сторона за умови виконання ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху не позбавлена можливості подати повторно апеляційну скаргу на захист своїх прав. Інша поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

Відповідно до загальних норм процесуального Кодексу права та обов`язки сторін є рівними і сторони спору мають право на справедливий суд, а й обов`язок сприяти суду у справедливому розгляді справи шляхом добросовісної поведінки та надання доказів.

Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

У дані справі апеляційним судом протягом тривалого часу приймались заходи щодо інформування ОСОБА_1 про недоліки його апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції. Однак, заявник незважаючи на скасування судом касаційної інстанції ухвали апеляційного суду за його касаційною скаргою та на публікацію усіх судових рішень апеляційного суду у відкритому реєстрі судових рішень, вимоги апеляційного суду не виконав, чим проігнорував судові процедури та поставив суд, який повинен забезпечити принцип рівності сторін у справі, перед необхідністю повернення його апеляційної скарги.

За таких умов, поведінка ОСОБА_1 не може бути розцінена як добросовісна, а його право на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції таким, що підлягає захисту.

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують і на законність судового рішення не впливають.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись статтями 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

В. П. Курило