Єдиний унікальний номер 219/9782/18 Номер провадження 22-ц/804/1233/19

Номер провадження 22-ц/804/1233/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Гапонова А. В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні в м. Бахмут цивільну справу № 219/9782/18, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Регіональна філія «Донецька залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги при звільненні та грошової компенсації за 28 днів щорічної відпустки (суддя Медінцева Н.М. повний текст рішення складено 25 лютого 2019 року),

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому просив зобов`язати відповідача нарахувати і сплатити на його користь вихідну допомогу при звільненні, грошову компенсацію за 28 днів щорічної відпустки, а також стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 липня 2017 року по дату ухвалення рішення суду.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2019 року в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Регіональна філія «Донецька залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги при звільненні та грошової компенсації за 28 днів щорічної відпустки відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що дане рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам діючого процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі зазначив, що під час розгляду справи судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не були створені позивачу всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, зокрема, щодо змагальності процесу та необхідності доказів підтвердження своїх доводів, не було надано позивачу можливості для детального дослідження неможливості надання відповідачем, заявлених в клопотаннях позивача доказів, та судом не встановлено чи дійсно у третьої особи не було можливості надати суду письмові докази на ухвали суду,

Звертає увагу суду на те, що в наказі про звільнення від 17.07.2017 року виданого структурним підрозділом «Луганська дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яким було звільнено позивача з займаної посади за п.1 ст. 40 КЗпП України, вказано, що позивачу не виплачена компенсація за 28 днів відпустку та одноразова грошова допомога у розмірі одного середнього місячного заробітку. Тобто відповідач свідомо вказує на те, що ним порушено вимоги закону.

Також вказує, що відповідач мав доступ до форми ОК-5 в якої зазначається інформація, щодо отримання позивачем заробітної плати за розрахунковий період, відповідач мав можливість нарахувати і сплатити відповідні кошти керуючись постановою КМУ від 08.02.1995 року №100.

Просив рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області 15 лютого 2019 року скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача вихідну допомогу при звільненні, грошову компенсацію за 28 днів щорічної відпустки.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13.ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі спір виникає із трудових відносин, а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 15 постанови Пленум Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Згідно ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 16 грудня 1997 року, 24 січня 2012 року ОСОБА_1 було прийнято монтером колії 2 розряду на 12 околоток ст. Красний Луч. Згідно запису № 21 у трудовій книжці від 01 липня 2016 року, «Штерівську дистанцію колії» Державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Штерівська дистанція колії» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с. 6-7).

Згідно наказу (розпорядження) № 2172-ОС від 17 липня 2017 року, ОСОБА_1 , монтера колії 3 розряду, звільнено з 17 липня 2017 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату з виробничого підрозділу «Штерівська дистанція колії» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с. 8), про що є також запис за № 22 від 17 липня 2017 року у трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с. 7).

Ухвалами суду від 25 жовтня 2018 року та 27 грудня 2018 року за клопотанням позивача, який самостійно не може надати суду докази та який звертався до роботодавця з цього приводу, однак, на день подання до суду позовної заяви, йому не надано відповіді згідно його звернень, у Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» судом було витребувано наступні письмові докази: довідку про суму заробітної плати, нарахованої та сплаченої на день звільнення 17 липня 2017 року; довідку про нараховані, але не сплачені на день звільнення 17 липня 2017 року суми: вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку, передбачену ст. 44 КЗпП України, та компенсації за 28 днів щорічної відпустки, а також особову картку працівника форми П-2; табель обліку робочого часу з березня 2017 року по липень 2017 року; особистий рахунок та розрахунок заробітної плати форми П-54А за 2017 рік; розрахунок оплати відпускних; розрахунок вихідної допомоги; довідку про доходи з березня 2017 року по липень 2017 року; наказ про встановлення простою працівників виробничого підрозділу «Штерівська дистанція колії структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень»; наказ про зміну посадових окладів працівників виробничого підрозділу «Штерівська дистанція колії структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» за період з 01 березня 2017 року по 01 липня 2017 року; наказ про продовження дії безстрокового трудового договору працівників Штерівської дистанції колії, де працював позивач, яку реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Штерівська дистанція колії структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с. 21, 42-43).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів які б підтверджували заборгованість відповідача перед позивачем даний висновок суду є таким, що відповідає обставинам справи.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Наказом Державного комітету статистики від 05 грудня 2008 року № 489 були затверджені типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, зокрема: № П-1 «Наказ (розпорядження) про прийняття на роботу»; № П-3 «Наказ (розпорядження) про надання відпустки»; № П-4 «Наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту)»; № П-5 «Табель обліку використання робочого часу»; НОМЕР_1 П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника»; НОМЕР_1 П-7 «Розрахунково-платіжна відомість (зведена)». У табелі обліку використання робочого часу робляться відмітки про фактично відпрацьований працівником час. Отже, табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати та інших виплат.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року, п. 1 якого визначено, що тимчасово, до реалізації пунктів 1 і 2 Мінського «Комплексу заходів» від 12 лютого 2015 року, а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинити переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви було додано копію наказу №2172-ОС від 17.07.2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади монтера колії 3 розряду на підставі п. 1 ст 40 КЗпП України та передбачена йому компенсацію за 28 днів невикористаної відпустки та виплата одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с.8). Будь-яких інших документів на підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем не надано.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав довідку форми ОК-5, яка була видана Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області (а.с.119-121), на підставі якої просив стягнути заборгованість.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Відповідно до абз. ІІ п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплат.

Згідно абз. ІІІ п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення ередньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

З вищезазначених норм вбачається, що наданої позивачем довідки ОК-5 не достатньо для нарахування йому виплат, які заборгував відповідач, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про основну заробітну плату позивача, фактично відпрацьований час та умова праці, доступ до первинних документів відповідач не має, а тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач мав можливість нарахувати всі виплати які належали позивачу на підсіві цієї довідки.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновкам суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Судом першої інстанції судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 22 травня 2019 року.

Суддя-доповідач О. В. Халаджи

Судді: А.В.Гапонов

Л.П. Никифоряк