КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8332/2019
Справа № 2-201/12
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області в складі судді Шевченко І.І., ухвалене в м. Кагарлик 19 березня 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», ОСОБА_1 , Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області про заміну сторони у виконавчому провадженні,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В січні 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу виконавчого документа.

В частині вимог про заміну сторони стягувача у виконавчому листі заява мотивована тим, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 26 березня 2012 року задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на виконання даного рішення було видано виконавчий лист 11 квітня 2013 року.

Згідно договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 50 від 06 березня 2018 року, право вимоги за договором кредиту, укладеним між ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», та ОСОБА_1 , первісний кредитор відступив права вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатковими договорами.

На підставі вищевикладеного просив у виконавчому листі від 11 квітня 2013 року справі № 2-201/12 з примусового виконання рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 26 березня 2012 року замінити сторону стягувача ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» його правонаступником, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 24 січня 2019 року вимоги заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було роз?єднано, виділено вимоги про заміну сторони стягувача у виконавчому листі та поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, видачу виконавчого документа у самостійні провадження.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 19 березня 2019 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача задоволено. Замінено сторону стягувача у виконавчому листі Кагарлицького районного суду Київської області від 11 квітня 2013 року по справі № 2-201/12 з примусового виконання рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 26 березня 2012 року по справі № 2-201/12 про стягнення заборгованості з суми боргу в розмірі 432766,94 грн.: ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» його правонаступником, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Боржник ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 19 березня 2019 року та винести нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що стадія виконавчого провадження передбачає собою вчинення її стороною (стягувачем) певних дій щодо її початку, а саме звернення з відповідною заявою. Заміна стягувача за рішенням суду можлива лише на стадії виконавчого провадження після його відкриття, та за умови, що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі право сторони виконавчого провадження. В даному випадку заявник не надав суду доказів про наявність виконавчого провадження щодо виконання рішення суду від 11 квітня 2013 року та що таке виконавче провадження відкрите, тобто, підтвердження того, що ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» набуло статусу сторони виконавчого провадження - стягувача. Отже, за відсутності доказів, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» також не набуває статусу стягувача в зв`язку з придбання ним на підставі правочину своїх прав за кредитним договором. Таким чином, у суду були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваної ухвали про задоволення заяви та зміну сторони у виконавчому провадженні.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Відповідно із вимогами ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті (ст. 442) застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2012 року Кагарлицьким районним судом Київської області було ухвалене заочне рішення, яким було задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Експобанк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а. с. 66 - 67).

15 травня 2012 року Кагарлицьким районним судом Київської області видано виконавчий лист з примусового виконання даного рішення (а. с. 75).

В матеріалах справи на а. с. 76 знаходиться постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), винесена державним виконавцем 04 липня 2012 року у ВП № 33292713, згідно якої в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-201 відмовлено.

Також із матеріалів справи вбачається, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» 06 березня 2018 року укладено договір № 50 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги по відношенню в тому числі до ОСОБА_1 (№ 98 у реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами) перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» (а. с. 114 - 119).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року №6-1355/10.

Виходячи із вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження знайшла своє підтвердження під час розгляду справи і підлягає задоволенню.

При цьому апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази виконання ОСОБА_1 заочного рішення від 26 березня 2012 року у справі № 2-201/12.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не набули статусу сторони у виконавчому провадженні, апеляційний суд враховує, що передумовою набуття такого статусу особою, яка не була стороною зобов`язання, згідно наведених вимог закону є зокрема відступлення права вимоги за існуючим зобов`язанням і звернення нового кредитора до суду із відповідною заявою в порядку ст. 442 ЦПК України, що і було зроблено ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», яке набуло право вимоги від ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» за договором від 06 березня 2018 року.

За таких обставин доводи апеляційної скарги в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону та відхиляються апеляційним судом.

Із цих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що заміна сторони виконавчого провадження може відбуватися лише на стадії відкритого виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.