Провадження № 2/761/5128/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.,

за участю :

секретаря судового засідання - Буцан Р.О.,

представника позивача - Кошового Г.І. ,

представника третьої особи

Служби у справах дітей та сім`ї

Шевченківської районної в мсті Києві

державної адміністрації - Ольховської О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Киві державної адміністрації до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Киві державної адміністрації до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою судді від 25.04.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянка ОСОБА_2 у не зареєстрованому шлюбі народила малолітню доньку ОСОБА_3 .

В актовому записі про народження дитини батьки записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

24.09.2018 року до Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення Служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації проте, що 14.09.2018 року інспекторами сектору ювенальної превенції Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, працівниками Служби у справах дітей Святошинської РДА було виявлено на вулиці без нагляду дорослих малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина були брудна, голодна з педікульозом, після чого її було доставлено до дитячої клінічної лікарні № 5 Святошинського району м. Києва та складено акти органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку старшим інспектором СЮП Святошинського УП ГУПП в м. Києві Пономаренком І.Г. від 14.09.2018 року. Після проходження лікування дитину було влаштовано до Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького на підставі розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.10.2018 року № 652, де вона перебуває по теперішній час.

Під час проведеної перевірки за вищевикладеними фактами було встановлено, що 14.09.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_2 залишила без нагляду свою малолітньою доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В поясненні, яке громадянка ОСОБА_2 надала 17.09.2018 року до Служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації повідомила, що в неї на вихованні перебуває малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою вони проживали за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 році народила дитину в Макарівському пологовому будинку, яку залишила, про що було складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 16.01.2018 року.

14.09.2018 року Службою у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації було проведено обстеження умов проживання родини за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було встановлено, що для проживання та розвитку дитини не створено належних умов.

Громадянка ОСОБА_2 та її малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати ОСОБА_3 громадянка ОСОБА_2 з моменту влаштування дитини в державний заклад Київський міський будинок дитини ім. М.М. Городецького жодного разу не відвідувала доньку, не цікавилася її станом здоров`я та долею.

Громадянка ОСОБА_2 попереджувалася про адміністративну та кримінальну відповідальність щодо утримання, виховання, навчання малолітньої дитини та можливість позбавлення батьківських прав, в разі невиконання батьківських обов`язків.

ОСОБА_2 самоусунулась від виховання та утримання малолітньої ОСОБА_3 , чим остаточно довела свої подальші наміри щодо своєї дитини, участі у вихованні та розвитку не приймає, не забезпечує мінімальні умови життя малолітньої.

Тому позивач просив суд позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; призначити стягнення аліментів з громадянки ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину в місяць, починаючи з часу подання позовної заяви та до досягнення нею 18-річного віку на користь держаного закладу Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького; усі судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні 30.10.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації у судовому засіданні 30.10.2019 року підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду лист з проханням розглядати справу у відсутності представника та прийняти рішення в інтересах на користь малолітньої дитини.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до листа Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17.10.2018 року державна реєстрація народження дитини ОСОБА_3 проведена відповідно до ч.1 ст. 135 сімейного Кодексу України, згідно якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

24.09.2018 року до Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення Служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації проте, що 14.09.2018 року інспекторами сектору ювенальної превенції Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, працівниками Служби у справах дітей Святошинської РДА було виявлено на вулиці без нагляду дорослих малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина були брудна, голодна з педікульозом, після чого її було доставлено до дитячої клінічної лікарні № 5 Святошинського району м. Києва та складено акти органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку старшим інспектором СЮП Святошинського УП ГУПП в м. Києві Пономаренком І.Г. від 14.09.2018 року. Після проходження лікування дитину було влаштовано до Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького на підставі розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.10.2018 року № 652, де вона перебуває по теперішній час.

Згідно повідомлення Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького від 07.02.2018 року за період перебування малолітньої дитини ОСОБА_3 в закладі, мати дитини жодного разу її не відвідувала, не цікавилась її станом здоров`я та долею.

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №72-од від 01.10.2018 року ОСОБА_3 взята на облік з присвоєнням облікового номеру по категорії дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах.

Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надав суду висновок від 27.03.2019 року, згідно якого вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із підстав, передбачених п.2, 4, 5 ч.1 ст. 164 СК особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки в разі досягнення ними повноліття.

Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

На підставі викладеного, враховуючи, що судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання освіти, крім того, особисте виховання відповідачем дитини буде негативно впливати на її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховання дитини, здобуття нею освіти, та підготовку її до самостійного життя, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві адміністрації, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів).

Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні Київського міського будинку дитини імені М.М. Городецького, беручи до відношення відповідача до обов`язку утримання дитини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь Київського міського будинку дитини імені М.М. Городецького аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 15.04.2019 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 1536,00 грн. (768,40*2=1536,00).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81-82, 141, 258, 263, 265, 273, 274, 354 ЦПК України, ст. ст. 19, 150, 164 - 166 Сімейного кодексу України; ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Киві державної адміністрації (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 24, ЄДРПОУ 3740511) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9, каб. 22, ), Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, бул. Т.Г. Шевченка, буд. 26/4, ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Київського міського будинку дитини імені М.М. Городецького (Київська область, смт Ворзель, вул. Кленова, 35, ) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 15.04.2019 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 19.12.2019 року.

Суддя