Справа № 202/926/19
Провадження № 2/202/1194/2019
УХВАЛА

06 лютого 2019 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуський О.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна подружжя та визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна подружжя та визнання договору дарування недійсним.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір за дві немайнові вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання недійсним договір дарування та одну майнову вимогу про визнання права власності на 1/2 квартиру, як спільну сумісну власність.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач разом з позовом подала клопотання про відстрочку сплати судового збору до встановлення ринкової вартості квартири, оскільки на теперішній час неможливо встановити ринкову вартість даної квартири. Однак, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні даного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір» у редакції станом на час подання позову судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, позивачем не виконано зазначені вимоги закону. Суд у відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням вимоги позивача, вважає за можливе попередньо визначити суму судового збору за майнову позовну вимогу про визнання права власності на 1/2 квартиру, як спільну сумісну власність у розмірі 4 000 грн. з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції станом на час подання позову судовий збір сплачується за подання позовної заяви не майнового характеру фізичною особою в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, позивачем не виконано зазначені вимоги закону. З 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921 грн. Тобто, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 768 грн. 40 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб * 1 921 (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року) = 768 грн. 40 коп.). Тому, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання недійсним договір дарування у розмірі 1 536 грн. 80 коп. (768 грн. 40 коп. + 768 грн. 40 коп. = 1 536 грн. 80 коп.).

Крім того, позивач у своєму клопотанні взагалі необгрунтовує у зв'язку з чим вона просить відстрочити сплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру.

З урахуванням вищевикладеного, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 536 грн. 80 коп.

Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна подружжя та визнання договору дарування недійсним - залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу, що встановлено положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала щодо сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Мачуський