Справа № 188/1812/19
Провадження № 2/188/676/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Полубан М.П. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будинок

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даною заявою , в якій викладає фактичні обставини справи , праве обгрунтування та просить суд :

- Прийняти його позов до розгляду .

- Винести рішення , який визнати договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 дійсним .

- Винести рішення , який визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 належної ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого Васильківською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області за реєстровим номером № 5-91 від 05.07.2003 р.

- Винести рішення , яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь в рахунок повернення залишкової суми грошових коштів отриманих нею за продаж 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 в сумі 44470 доларів США , що становить 126694 грн.

- Винести рішення , яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь всі витрати , пов`язані з розглядом справи у суді , а також витрати на надання йому юридичної допомоги.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що дану позовну заяву слід залишити без руху .

Суд вважає за необхідне звернути уваги позивача на наступне .

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення,(стаття124) та ст. 183 ЗУ " Про судоустрій та статус суддів "

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права .

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту,а також дотримання ним вимог,передбачених ст. 175 ЦПК України .

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення заяви без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог ст. 175 ЦПК України , а саме:

Згідно ст.. 4 ЗУ « Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 вказаного Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачем заявлено три вимоги: немайнову - про визнання договору купівлі-продажу дійсним та дві майнових - про визнання права власності на майно та про стягнення грошових коштів в сумі 126694 грн. При цьому, позивачем сплачено судовий збір лише у розмірі 1266 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 768,40 грн. за позовну вимогу немайнового характеру про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та 1 відсоток від вартості 1/2 спірного будинку.

Крім того, відповідно п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна.

Адже ,тільки суб`єкт оціночної діяльності може визначити ринкову вартість нерухомого майна, оцінюючи за всіма критеріями. У зв`язку з чим, суд вважає, що позивачу слід надати суду висновок про оцінку спірного нерухомого майна, для визначення ціни позову.

Також суд доводить до позивача наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 334ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно дост. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно дост. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Ст. 16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В даному разі правовідносини регулюються главами 16, 23, 24, 54 ЦК України, тому в позивача є можливість укласти договір в нотаріуса та нотаріально його посвідчити.

Визначена ч. 2 ст. 220 ЦК України, можливість визнання договору дійсним поширюється лише на ті договори, які підлягають тільки нотаріальному посвідченню, від якого сторона ухиляється.

З урахуванням положень ст. ст. 182, 640ЦК України суперечить законодавству визнання в судовому порядку дійсним правочину щодо нерухомості, в тому числі й щодо земельної ділянки, оскільки такий правочин у обов`язковому порядку повинен пройти державну реєстрацію.

Також позовна заява не містить обґрунтування підстав можливості в судовому порядку визнати вказаний договір купівлі-продажу будинку дійсним з урахуванням положень ст.ст. 640, 657 ЦК України (в редакція, яка діяла на час укладення договору) щодо того, що подібні договори на той час підлягали державній реєстрації та вважались укладеними з моменту їх державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175,177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будинок - залишити без руху .

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу , що у разі невиконання вимог даної ухвали у зазначений в ній строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає .

Суддя М. П. Полубан