Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, в якій позивач просить суд: зобов`язати ТОВ «Євро-Реконструкція» укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з ОСОБА_1 та переоформити на його ім`я особовий рахунок № НОМЕР_1 ; зобов`язати ТОВ «Євро-Реконструкція» виключити з особового рахунку № НОМЕР_1 з надання послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість у розмірі 42 458,07 грн, за гаряче водопостачання в розмірі 10 506,14 грн, яка утворилась станом на 01 лютого 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27 лютого 2019 року. З метою отримання комунальних послуг та їх оплати позивач звернувся до ТОВ «Євро-Реконструкція», проте отримав відмову, оскільки відкриття нового рахунку та встановлення нових лічильників можливе після оплати боргу за надані послуги. Відповідач зазначив, що по квартирі наявна заборгованість за центральне опалення, яка станом на 01 лютого 2019 року складає 42 458,07 грн, за гаряче водопостачання - 10 506,14 грн. Станом на 01 травня 2019 року заборгованість за центральне опалення складає 46 186,72 грн, за гаряче водопостачання - 13 781,00 грн. Відмовляючи позивачу в оформлені особового рахунку по оплаті за централізоване опалення і гаряче водопостачання, відповідач порушує права позивача, як споживача щодо належного користування вказаними послугами та можливості здійснення оплати за надані йому послуги. Позивач вважає, оскільки від не був замовником послуг до 27 лютого 2019 року, не має оплачувати суму боргу, яка виникла до зазначеної дати.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

28 жовтня 2019 року позивачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано відповідачем 25 вересня 2019 року - за адресою місцезнаходження та 03 жовтня 2019 року - за поштовою адресою для листування, що також підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Третьою особою копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 02 жовтня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

10 жовтня 2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (з додатками на його обґрунтування), в якому зазначено, що ТОВ «Євро-Реконструкція» за квартирою АДРЕСА_2 з 01 липня 2014 року закріплено особовий рахунок № НОМЕР_1 для обліку розрахунків за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої види. Вказаний рахунок є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій і списання будь-яких сум з цього рахунку є правом відповідача, однак за наявності обґрунтованих підстав. Зміна власника квартири не є підставою для списання заборгованості в реєстр сумнівних боргів, оскільки така зміна не підпадає під ознаки безнадійної дебіторської заборгованості, визначені п.п.14.1.11. п.14.1. ст.14 Податкового Кодексу України. В даному випадку у відповідача наявне право вимоги щодо стягнення такої заборгованості, який має визначитись до кого пред`являти такі вимоги. Також у відзиві зауважено, що в договорі купівлі-продажу квартири врегульовані питання по переходу права власності, за якими продавець зобов`язався передати покупцеві, серед іншого, квитанції по сплаті обов`язкових платежів, пов`язаних з користуванням квартирою та ствердив про відсутність заборгованості перед відповідними установами. Таким чином, на думку відповідача, або продавцем не виконано обов`язку щодо інформування позивача про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги, або продавцем були надані такі документи і сторони договору навмисно замовчали питання врегулювання порядку сплати заборгованості за комунальні послуги. При цьому, у виконавців комунальних послуг залишається право вимоги до попередніх власників щодо стягнення боргу. З урахуванням умов договору купівлі-продажу квартири питання про порядок оплати заборгованості має вирішуватися між попереднім власником і позивачем. З наведених підстав відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо виключення з особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованості за централізоване опалення в розмірі 42 458,07 грн, за гаряче водопостачання в розмірі 10 506,14 грн, яка утворилась станом на 01 лютого 2019 року. Щодо інших вимог позовної заяви у відзиві обґрунтування не наведене (а.с.33-49).

Позивачем відповіді на відзив подано не було.

Третя особа також не скористалася своїм правом на подання письмових пояснень.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем та відповідачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року №1198-VІІ, виконавцем послуг централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 01 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Судом встановлено, що з 01 липня 2014 року надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_3 здійснює ТОВ «Євро-Реконструкція» (а.с.40-42).

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 є співвласниками по Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2019 року (далі - договір) (а.с.6-7) та витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8, 9).

Відповідно до п.5.4. §5 договору, продавець стверджує та заявляє, серед іншого, що не існує заборгованості перед відповідними установами по обов`язковим платежам, пов`язаним з користуванням квартирою.

Крім того, продавець зобов`язався в день укладання цього договору передати покупцям всю наявну в нього документацію на квартиру, в тому числі квитанції (рахунки) по сплаті відповідним установам обов`язкових платежів, пов`язаних з користуванням квартирою (п.1 §7 договору).

В §10 договору сторони погодили, що за невиконання чи неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність одна перед одною згідно з чинним законодавством України.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем)та споживачем, який отримує послуги з централізованого постачання гарячої води, урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання»та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.(ч.6 ст.21 вищевказаного закону)

Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.(ч.4 ст.22 вищевказаного закону)

Відповідно до частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір,в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів,виконання робіт або надання послуг кожному,хто до неї звернеться (роздрібна торгівля,перевезення транспортом загального користування,послуги зв`язку,медичне,готельне,банківське обслуговування тощо).

Згідно з частинами 1, 2 статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи,яка її зробила,вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом ( частини 1, 2 статті 642 ЦК України).

Статтею 643 ЦК України передбачено, що якщо в пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Положеннями статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг.

Так у відповідності до частин 1-4 вищевказаної статті, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

Як убачається зі змісту позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просить суд зобов`язати ТОВ «Євро-Реконструкція» укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з ОСОБА_1 та переоформити на його ім`я особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Разом з тим, належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження звернення позивача до відповідача з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг матеріали справи не містять, як і доказів відмови відповідача від укладання запропонованого другою стороною договору.

Як убачається з відповіді ТОВ «Євро-Реконструкція» від 07 травня 2019 року, позивач звертався до відповідача лише зі зверненням щодо відкриття нового особового рахунку (а.с.10).

Таким чином, відповідач не довів тієї обставини, що ним було зроблено пропозицію відповідачеві укласти договір.

З огляду на викладене, суд не вбачає визначених законом підстав для задоволення позову в частині вимоги про зобов`язання відповідача укласти договір, як і вимоги про зобов`язання переоформити на ім`я позивача особовий рахунок, оскільки ця вимога є похідною від першої вимоги, в задоволенні якої суд відмовляє.

При вирішенні даних позовних вимог суд також враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2012 року № 6-110цс12 та постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №2-2872/11, згідно якої, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (статті 3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, статті 3 - 5 ЦПК України 2004 року) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії. Отже, суди, зобов`язуючи укласти договір, не перевірили, чи відповідає обраний позивачем спосіб судового захисту вимогам закону.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту про зобов`язання укласти договір не відповідає вимогам закону.

Також позивач просить зобов`язати ТОВ «Євро-Реконструкція» виключити з особового рахунку № НОМЕР_1 з надання послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість у розмірі 42 458,07 грн, за гаряче водопостачання в розмірі 10 506,14 грн, яка утворилась станом на 01 лютого 2019 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем за квартирою АДРЕСА_2 , закріплено особовий рахунок № НОМЕР_1 .

За обліковими даними відділу розрахунків з населенням департаменту енергозбуту ТОВ «Євро-Реконструкція» (а.с.10) та згідно бухгалтерських довідок станом на 01 лютого 2019 року за вказаною адресою наявна заборгованість: за послугу з гарячого водопостачання - 10506,14 грн (а.с.36); за послугу з централізованого опалення -

42458,04 грн (а.с.37-38).

Законом визначений обов`язок споживача сплачувати за надані йому та спожиті ним послуги.

Виставлення щомісячних рахунків за адресою споживання послуг (а.с.11) є правом виробника/постачальника/виконавця відповідних послуг та фактично є пропозицією по їх оплаті, яка має бути виконана іншою стороною в разі споживання таких послуг.

При цьому, виконавець комунальних послуг також не позбавлений права звернення з вимогою до попередніх власників квартири про стягнення боргу за надані комунальні послуги, у тому числі й в судовому порядку, що може бути окремим предметом спору.

Оскільки на час розгляду даної справи відсутні докази погашення заборгованості за послуги з гарячого водопостачання в сумі 10506,14 грн та за послуги з централізованого опалення в сумі 42458,04 грн за вищевказаною адресою, у відповідача, як виконавця послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_3 , відсутні підстави для виключення заборгованості у вищевказаному розмірі з особового рахунку за зазначеною вище квартирою.

А наявність такого боргу за адресою квартири не покладає на позивача та/або третю особу, як співвласників, обов`язок по добровільній оплаті такого боргу.

В разі наявності між сторонами відповідного спору, він може бути вирішений судом в окремому, а не даному провадженні.

Крім того, суд зауважує, що за умови належного виконання сторонами умов п.5.4. §5 та п.1 §7 договору купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2019 року, заборгованість по комунальним платежам має бути відсутньою.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України)

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії.

Позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 633, 641-643 Цивільного кодексу України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»,Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Панаса Мирного, 28, оф. 20, поштова адреса: 02660, МСП, Київ, Україна, вул. Гната Хоткевича, 20, ), третя особа - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ), про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: