Справа№592/9386/16-ц
Провадження №2/592/39/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.

за участю секретаря Панасовської В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

11.10.2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування своїх вимог зазначив наступне. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2011 року по справі № 1806/2-5/11 було визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на садовий будинок АДРЕСА_3 у товаристві АДРЕСА_4 . Згідно вказаного рішення було виділено 53/100 частини у вищезазначеному садовому будинку, крім того було виділено в натурі частки земельної ділянки № НОМЕР_1 , у вищезгаданому товаристві садівників по Ѕ частині кожному із співвласників, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2011 року було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, після ухвалення вищезгаданого рішення садовий будинок і земельна ділянка залишились у спільній частковій власності сторін по справі, що спричиняє незручності позивачу, та викликає конфлікти між сторонами, порушення відповідачем прав позивача, крім того позивач бажає отримати відокремлену адресу на садовий будинок та земельну ділянку. Також позивач зазначає, що в серпні 2015 року відповідач самовільно встановила паркан, з порушенням меж земельних ділянок, визначених рішенням суду від 20 грудня 2011 року, а також побудувала сарай на межі земельних ділянок, без дотримання будівельних норм та згоди позивача що створює позивачу незручності у користуванні земельною ділянкою.

Позивач вказує, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2011 року по справі № 1806/2-5/11 не було вирішено питання щодо користування мансардою, яка знаходиться на 2-му поверсі садового будинку і має корисну площу розміром 7.3 кв.м.

Позивач просить суд поділити між сторонами садовий будинок АДРЕСА_5 з надвірними будовами у тому числі і розташовану АДРЕСА_6 ньому АДРЕСА_4 ), припинити право спільної часткової власності, поділити земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,840 Га, розташовану у товаристві садівників «Фрунзенець» (квартал 20), виділивши у власність позивачу та відповідачу по Ѕ частині вказаної земельної ділянки, припинити право спільної часткової власності на зазначену земельну ділянку. Крім того, позивач просить усунути перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні частиною земельної ділянки № НОМЕР_1 , що АДРЕСА_7 у товаристві АДРЕСА_8 « АДРЕСА_4 » (квартал 20), яка належить ОСОБА_4 на праві власності, шляхом перенесення паркану, що поділяє спірну земельну ділянку та знесення сараю, побудованого на межі спірної земельної ділянки, зобов`язати ОСОБА_2 не порушувати будь-яким способом право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, стягнути зі ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 7000 грн., та стягнути з відповідача судові витрати.

У пункті 9 Перехідних Положень розділу ХШ ЦПК України 2017 року визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакції Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 жовтня 2016 року позов ОСОБА_5 був залишений без руху.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 листопада 2016 року провадження по цивільній справі відкрито.

Розпорядженням від 16 березня 2017 року призначено повторний автоматичний розподіл справ.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 березня 2017 року прийнято до провадження цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, усунення перешкод в користуванні земельної ділянки, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 серпня 2017 року призначена судова будівельно-технічна експертиза.

За клопотанням експерта та на його виконання поновлено провадження і 15 січня 2018 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми призначена знову судова будівельно-технічна експертиза.

13 серпня 2018 року після виконання експертизи провадження у справі поновлено.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнений позов визнали частково, в частині припинення права спільної часткової власності садового будинку та земельної ділянки у товаристві садівників «Фрунзенець» просят також задовольнити, а в решті позовних вимог просили відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та те, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2011 року поділ проведений у повному обсязі.

Представник третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи КП «Сумське міське БТІ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.12.2011 року по справі № 1806/2-5/11 виділено в натурі частки земельної ділянки № НОМЕР_1 , яка розташована в товаристві садівників «Фрунзенець» Білопільське шосе, в кварталі № НОМЕР_2 загальною площею 0.0840 кв.м. по Ѕ частині кожному із співвласників : ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 0,0420 кв.м. кожному, та зазначено порядок розподілу земельних ділянок. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину садового будинку у садівничому товаристві «Фрунзенець» в районі Білопільського шосе м. Суми під №2/20. Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину садового будинку у садівничому товаристві «Фрунзенець» в районі Білопільського шосе м. Суми.

Вділено ОСОБА_2 у власність 47/100 частин садового будинку у садівничому товаристві «Фрунзенець» в районі Білопільського шосе м. Суми під №2/20.

Вділено ОСОБА_4 у власність 53/100 частин садового будинку у садівничому товаристві «Фрунзенець» в районі Білопільського шосе м. Суми під №2/20.

Визначено порядок розподілу будинку.

З листа Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» № 14.01-18/136 від 31.05.2017 року відповідачу ОСОБА_2 повідомляється, що згідно копії рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.12.2011 року по справі № 1806/2-5/11, право власності за заявником визнано на частку у садовому будинку, тоді як рішення про визнання права власності на майно, як на окремий об`єкт нерухомого майна судом не приймалося, у зв`язку з чим внести зміни до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно шляхом реєстрації за відповідачем на праві власності в якості окремого об`єкту нерухомого майна приміщень в садовому будинку та надвірних будівлях неможливо. (т. 1, а.с. 91-92)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05. 2017 року № 87792402 та витягу від 20.06.2017 року № 9002143 (а.с. 106) частки садового будинку та земельної ділянки зареєстровані за сторонами як спільна часткова власність.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, з рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2011 року по справі № 1806/2-5/11 вбачається, що питання розподілу будинку та прибудинкових споруд, розташованих садівничому товаристві «Фрунзенець» в районі Білопільського шосе м. Суми № 2/20 між сторонами вирішено вказаним рішенням у повному обсязі. Тоді як вказаним рішенням не припинено право спільної сумісної власності, як це передбачено ч. 2 ст. 367 ЦК України. Суд вважає, що в частині позовних вимог стосовно розподілу будинку та прибудинкових споруд, розташованих садівничому товаристві «Фрунзенець» в районі Білопільського АДРЕСА_9 м. Суми № 2/20 позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині припинення спільної сумісної власності.

Стосовно вимог про усунення перешкод з боку відповідача у користуванні частиною земельної ділянки АДРЕСА_5 № АДРЕСА_5 /20 позивачу шляхом перенесення паркану, поділяючого спірну земельну ділянку у відповідності до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.12. 2011 року, та знесення сараю, що побудований на межі спірної земельної ділянки суд зазначає наступне.

Висновком Будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи №1453/1454/1455/1289 від 31.07.2018 року (а.с.154-170) встановлено відповідність межі, по якій встановлений паркан, межі, яка визначена рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2011 року по справі № 1806/2-5/11.

Також, згідно висновку вищезазначеної експертизи натурним обстеженням встановлено наявність прибудови до прим. ІІІ (по експлікації) розміром 3,3 х 1,3 м; прибудова дерев`яна, на цегловому фундаменті; покрівля з азбоцементних листів всередині обшита ДВП, підлога дощата. Розмір приміщення 2,73 х 1,16 м. . прибудова прилягає до металевої сітки типу «рабиця», що є межою (парканом) між землекористуванням співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Натурним обстеженням встановлено наявність водовідведення (металевий жолоб вздовж покрівлі з відведенням стоків на земельну ділянку, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 , що відповідає вимогам п. 5.3.6, 5.3.7 ДБН В.2.6.220:2017 «Покриття будівель та споруд». (т. 1, а.с. 154-164). У зв`язку з вищевикладеним позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача ОСОБА_2 не порушувати будь-яким способом право власності позивача ОСОБА_4 .

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На даний час позивачем не надано суду належних допустимих та достатніх доказів того факту, що відповідачем будь-яким чином порушено право власності позивача на земельну ділянку, водночас суд не приймає рішення щодо захисту таких прав на майбутнє. Таким чином в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача про стягнення відшкодування завданої моральної шкоди суд дійшов наступного висновку.

Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода серед іншого може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї та у зв`язку з пошкодженням її майна.

Суд при вирішенні цього питання також приймає до уваги роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 4 та п. 5 його Постанови від 31.03.1995р. № 4, а саме про те, що в своєму позові про стягнення моральної шкоди позивач має зазначати в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Зважаючи на те, що позивач в своєму позові обмежився лише твердженням про завдання йому моральної шкоди, та в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів цим обставинам, не обґрунтував розрахунку заявленої до стягнення суми відшкодування, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заявленої позивачем суми відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині припинення спільної часткової власності, інші вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно судових витрат суд прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач вже звертався до суду із вимогами, які, серед іншого були предметом розгляду даної справи, та рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.12.2011 року по справі № 1806/2-5/11 спір із заявлених питань між сторонами було вирішено по суті.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 50% судового збору, який мав би бути сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом про припинення права спільної сумісної власності, в іншій частині позовні вимоги стосовно стягнення судових витрат задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 16, 23, 321, 356, 367, 1167 ЦК ст.ст. 4, 12, 19, 81, 89, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280 ЦПК України, України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Припинити право спільної часткової власності на земельну ділянки № 2, яка розташована в товаристві садівників «Фрунзенець» Білопільське шосе, в кварталі № НОМЕР_2 загальною площею 0.0840 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності на садовий будинок у садівничому товаристві «Фрунзенець» в районі Білопільського АДРЕСА_9 м. Суми під №2/20.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати у сумі 551, 2 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.Ю. Корольова