КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/955/19
Провадження № 2/534/645/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Клімової С.І., представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісячно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він має повнолітню доньку ОСОБА_2 , а він в даний час є непрацездатним, має інвалідність ІІ групи і після проведеної операції знаходиться на реабілітації та потребує матеріальної допомоги , єдиним його доходом є пенсія, а донька працевлаштована, проживає у фактичних шлюбних відносинах, дітей не має, а в добровільному порядку виконувати свій обов`язок щодо утримання свого непрацездатного батька відмовляється.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.07.2019 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного провадження з призначенням до судового розгляду з викликом сторін (а.с. 21).

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив, згідно якого позов ОСОБА_4 не визнає повністю, просить в позові ОСОБА_4 відмовити, надала копії документів на спростування обставин зазначених у позові, посилаючись на те, що відповідач проживає в сільській місцевості, веде підсобне господарство, що є додатковим джерелом його доходу та джерелом забезпечення його життєвих потреб, зокрема харчування. Крім того, посилалась на те, що позивач в зв`язку з інвалідністю отримує пенсію, має у власності нерухоме майно, власний житловий будинок з господарськими будівлями, а також має у власності транспортний засіб. Вважає, що з огляду на відсутність у неї доходів та власного житла, матеріальне становище позивача значно кращим, а пред`явлення позову тільки до неї і відсутність у відповідача вимог до старшої дочки ОСОБА_5 ставить під сумнів потребу відповідача у матеріальній допомозі, викриває його корисливі мотиви та вказує на необ`єктивну вибірковість його вимог до своїх дітей (а.с.26-50).

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач та її представник ОСОБА_3 позов не визнали, посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона бувша дружина позивача та мати відповідача. Після розірвання шлюбу позивач сплачував аліменти на її користь лише з пенсії, оскільки починаючи з 27 років він ніколи не працював, вони проживали на кошти які заробляла вона, коли дочці ОСОБА_2 було 11 місяців вона вийшла на роботу, оскільки не було коштів для проживання. У 2002 році вона пішла від позивача та подала на розлучення, оскільки останній вживав алкогольні напої, вчиняв сварки, які переростали у бійки. Дітей також постійно сварив, ніколи їм нічого не купував, старша дочка поїхала з дому коли їй виповнилось 18 років, оскільки не могла терпіти знущання батька. До поліції вона не зверталась, оскільки він постійно їй погрожував і вона цього боялась, боялась за себе та за дітей.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона подруга матері відповідача та знає ОСОБА_2 з народження, а з позивачем вони куми. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_2 втекли з дому, оскільки позивач постійно знущався над ними, він дуже бив свою дружину ОСОБА_6 , постійно бачили на її обличчі синці, однак вона мовчала, не розповідала нікому та до поліції не зверталась, оскільки дуже боялась його погроз. Позивач ніколи не працював, а ОСОБА_6 постійно була на роботі, матеріально забезпечувала сім`ю. Позивач вихованням дітей ніколи не займався, міг лише кричати на них та ставити у кут за найменшу провину, навіть якщо вони отримали четвірку в школі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має повнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.08.1993, яка при одруженні змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » (а.с.29, 30).

Згідно посвідчення НОМЕР_4 та довідки МСЕ№ 07101 ОСОБА_4 має інвалідність ІІ групи, безстроково ( а.с.3,4).

Відповідно до медичних документів наданих позивачем, ОСОБА_4 перебував на лікуванні у Черкаському обласному онкологічному диспансері з 30.03.2017 по 25.04.2017 та з 10.04.2018 по 17.04.2018 (а.с.5-9).

Відповідно до довідки Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ОСОБА_4 знаходиться у них на обліку та отримував пенсію по інвалідності у за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 2113 грн 45 коп (а.с.72).

Згідно довідки про склад сім`ї ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 та він є власником вказаної квартири ( а.с. 74-75).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 є власником 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі - продажу (а.с.32).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_4 зареєстровано автомобіль Opel Astra 2004 р.в. ( а.с.60).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред"явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

При вирішення спору слід врахувати роз`яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено те, що в 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 липня 2019 року становить 2007 гривень, а для осіб, які втратили працездатність становить 1564 гривні.

Так, з точки зору закону необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків.

До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги.

Свідченням потреби батьків у матеріальній допомозі є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

Як встановлено вище, позивач отримує пенсію в розмірі, що перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2113,45 гривень, однак довідка про розмір вказаної пенсії надана позивачем лише за 2018 рік, доказів щодо розміру пенсії позивача у 2019 році суду не надано. Крім того, позивач в даний час не досяг пенсійного віку, відповідно до довідки МСЕ йому рекомендована легка праця.

При цьому відповідачем надано довідку про те, що вона в даний час не працює, останні відомості про доходи відповідно до довідки Горішньоплавнівської податкової інспекції у ОСОБА_2 були у січні 2019.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 посилалась на те, що позивач після розірвання шлюбу з матір`ю не працював, аліменти сплачував у невеликому розмірі, оскільки з доходів отримував лише пенсію, не надавав їй матеріальної допомоги коли вона навчалася.

Відповідно до довідки Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у Горішньоплавнівському міському ВДВС ГТЮ у Полтавській області з 11.11.2011 перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 ( матері відповідача) на утримання доньки ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, вказане провадження постановою від 25.06.2014 закінчено у зв`язку із закінченням строку для відповідного виду стягнення. Однак перевірити виконання вказаного виконавчого листа неможливо, оскільки виконавче провадження знищено ( а.с.10).

Відповідно до положень СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 навчалась у Дніпропетровському університеті економіки та права Кременчуцький інститут з 2010 року на оплатній основі, який закінчила у 2015 році, оплату здійснювала самостійно, згідно договору про надання освітніх послуг та квитанцій (а.с. 33-46).

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Відповідно до висновку із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 у 2019 році проходив обстеження, йому рекомендовані ліки на постійній основі, однак доказів придбання вказаних ліків позивач суду не надав, при цьому надано копії квитанцій щодо придбання інших ліків, які не підтверджуються призначенням лікарів (а.с. 76-87).

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно матеріалів справи позивач має повнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якої не пред`явив позов про стягнення аліментів (а.с.49).

Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язковедержавне пенсійнестрахування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до закону.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач станом на дату розгляду справи досяг лише 57-річного віку, має інвалідність , яка не позбавляє його на легку працю, тобто, має можливість працювати та забезпечувати себе матеріально до настання пенсійного віку.

Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Крім того, суд дійшов висновку, що позивач отримує доходи, які є вищими за прожитковий мінімум.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, матеріальний стан позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід залишити за державою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,265,279 ЦПК України ,

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Відомості, які не оголошуються

Позивач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідач:ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя підпис Т.О.Куц

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.О.Куц

Повний текст рішення виготовлено 05.12.2019

.