Справа № 520/5319/16-ц
Провадження № 2/520/462/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Нефедової Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 11.05.2016 року звернувся ОСОБА_3 з позовом про встановлення постійного земельного сервітуту щодо земельної ділянки ОСОБА_4 яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із правом: - експлуатації лінії водопостачання згідно діючої схеми із правом проводити земляні роботи, а саме, викопувати траншеї по шляху ліній водопостачання шириною до одного метра для ревізії, ремонту чи заміни лінії водопостачання по всій її довжині, включно до центрального водопроводу по вул. Амбулаторній: - експлуатації лінії водовідведення згідно діючої схеми із правом проводити земляні роботи, а саме, викопувати траншеї по шляху ліній водопостачання шириною до одного метра для ревізії, ремонту чи заміни лінії водопостачання по всій її довжині; - безперешкодного доступу до технічного колодязя із водомірним вузлом, а також до технічного колодязя - люку; - безперешкодного доступу до технічного колодязя системи водовідведення із правом викачки вод, очистки, ревізії технічного стану колодязя та його ремонту із правом проведення земляних робіт навкруги нього, шириною до одного метра; - встановлення на земельній ділянці між технічним колодязем системи водовідведення та вулицею Амбулаторною риштувань та засобів для його очистки; встановлення будівельних риштувань з метою ремонту, окраски лінії газопостачання.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, обґрунтовуючи його тим, що нормальне користування системою водопостачання та водовідведення, можливо лише при наявної можливості безперешкодної ревізії, ремонту чи заміни лінії водопостачання та водовідведення яки знаходяться частково на території, власником якої є відповідач, а тому необхідно встановити безоплатний сервітут для задоволення потреб позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечуючи проти задоволення позову заявили про відсутність належних та допустимих доказів того, що задоволення потреб позивача у користування лінією водовідведення та водопостачання можливо лише шляхом встановлення сервітуту.

Як встановлено у судовому засіданні рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.12.2013 року по справі №2-7730/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - Одеська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою і усунення перешкод в оформленні документів і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування земельною ділянкою, було визначений порядок користування земельною ділянкою площею 1235 кв.м. по АДРЕСА_1 між співвласниками будинку з надвірними спорудами ( а/с 19).

Фактично не погоджуючись із вищенаведеним рішенням та вважаючи що встановленим порядком користування земельної ділянки порушено його право на вільне користування лінією водопостачання та водовідведення, як проходять частково по частині ділянки що відведена ОСОБА_4 та технічним колодязем із водомірним вузлом, який розташований на ділянці відповідача позивача і звернувся до суду із вимогами про надання йому дозволу вільного користування частиною ліній водопостачання та водовідведення а також технічним колодязем із водомірним вузлом, яки розташовані на ділянці ОСОБА_4

Ухвалою суду від 18.10.2016 року по справі була призначена судова земельна-технічна експертиза про необхідність встановлення земельного сервітуту. Згідно висновку №5184 земельно-технічної експертизи від 30.07.2018 року У ОСОБА_3 існує технічна можливість облаштування незалежних систем водопостачання та водовідведення а тому встановлення земельного сервітуту не пропонується (а/с 147).

За клопотанням представника позивача у судове засідання 10.12.2018 року було викликано експерта, який проводив вищенаведені дослідження, та який у судовому засіданні підтвердив що згідно державних санітарних та будівельних норм та урахуванням існуючого планування домоволодіння існує технічна можливість облаштування земельної ділянці ОСОБА_3 незалежних систем водопостачання та водовідведення. Також експерт пояснив, що розрахунок та розташування таких систем повинно проводиться після окремо замовленого проекту.

Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Протоколу першому до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Можливість та порядок використання чужого майна для власних потреб врегульована Цивільним Кодексом України ( далі ЦК).

Так, згідно чп.2 ч.1 ст. 395 ЦК речовими правами на чуже майно є, зокрема, право користування ( сервітут).

Право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом ( ч.1 ст. 401 ЦК).

Таким чином можливість користування чужим майном, як спосіб втручання у право вільного володіння своєю власністю, можливо лише з певних умов , які є обов'язковими та застосовуються при їх одночасної наявності: таке втручання є законним, переслідує законну мету та є пропорційним визначеним цілям.

В даному випадку наявність на території відповідача частини лінії водопостачання та водовідведення через яке на ділянку позивача потрапляє вода та проводиться відведення використаної води, а також розташування на території відповідача технічного колодязя із водомірним вузлом до якого підключена водопостачальна система позивача, надає суду змогу вважати про наявні формальні підстави для встановлення сервітуту , однак встановлений, згідно висновку експерта, факт можливості облаштування на земельної ділянки позивача незалежних систем водопостачання та водовідведення свідчать про відсутність законних підстав для встановлення сервітуту, так як потреби, для захисту яких просять встановити сервітут, можуть бути задоволені іншим шляхом, тобто відсутня складові можливого втручання у мірне користування майном - таке втручання не є законним та не пропорційне визначеним цілям.

Заперечення представника позивача на висновок експерта не доведений та необґрунтований. У відповідності до вимог ч.2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так як можливість облаштування земельної ділянці ОСОБА_3 незалежними системами водопостачання та водовідведення є технічним питанням, то лише спеціалістом в даної галузі, шляхом виготовлення експертного дослідження, може бути підтверджена або спростовано дана обставина.

З боку позивача та його представника не доведено належними, допустимими та законними доказами єдина можливість задоволення власних потреб у водокористуванні шляхом встановлення сервітуту, та не спростований висновок експерта про наявність технічної можливості задоволення власних потреб іншим шляхом, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, враховуючи що інші вимоги - встановлення риштувань є похідними від основних.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК відмова у задоволенні позову є підставою і для відмови у задоволенні вимог про стягнення судових витрат на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення постійного земельного сервітуту щодо земельної ділянки яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяті днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.

Повне судове рішення складено 04.02.2019