Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2637/19

Провадження № 2/126/1148/2019

"19" грудня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 10.09.2012 року із ОСОБА_2 , на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і стягувати щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. А також стягувати щомісячно д 21.06.2019 року 1200 грн. додаткових витрат на дитину.

Позов обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до виконавчого листа виданого 25.09.2012 року по справі № 2/229/321/12 р. Чечельницький районний суд Вінницької області вирішив (присудив): стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 28.08.2012 року до його повноліття. В даний час виконавчий лист перебуває на виконанні в Бершадському РВ ДВС ГТУЮ Вінницької області.

Вона проживає з сином в с. Чернятка Бершадського району. Їхній син ОСОБА_3 хворий на дитячий церебральний параліч (ДЦП). 17.07.2019 року йому було також здійснено оперативне втручання. Син потребує значних коштів на лікування та проживання. Вона сама піклується про дитину та несе витрати на забезпечення сином всім необхідним. Відповідач добровільно допомогу на утримання сина не надає, має заборгованість по аліментах 9342 грн. станом на 01.11.2019 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" змінено мінімальний розмір аліментів з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, які має виплачувати відповідач є меншим мінімуму передбаченого законодавством та відповідач відмовляється сплачувати аліменти в більшому розмірі, а також додаткові витрати на лікування сина.

Позивачка ОСОБА_1 надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 273 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів.

Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання дитини є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому таке рішення у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дитини відповідного віку.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Як встановлено в судовому засіданні, дитина сторін хвора на дитячий церебральний параліч (ДЦП). Також 17.07.2019 року йому було здійснено оперативне втручання в зв`язку з чим дитині необхідно весь час проходити медикаментозне лікування, а також він потребує індивідуальної програми реабілітації. Із цього приводу позивачкою самостійно понесені відповідні витрати, на підтвердження чого ОСОБА_1 надала виписку з історії хвороби № 9201 на ім`я ОСОБА_4 , форму індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда (вікова категорія від 0 до 18 років) до 21.06.2021 року, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) ОСОБА_4 ..

Оцінюючи вище перераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Вказані докази не оспорені стороною відповідача, а тому в суду немає підстав для їх відхилення в зв`язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у розмірі, що визначений станом на день подання позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 141, 223, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 10.09.2012 року із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і стягувати щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий Чечельницьким районним судом Вінницької області 25.09.2012 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 10.09.2012 року відкликати з Бершадського РВ ДВС ГТУЮ Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок щомісячно, які стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до 21.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 768,40 грн. судового збору на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України вул. Липська 18/5 м. Київ, 01601 ) отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. Г. Рудь