КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 522/9722/19
Провадження № 2/947/5578/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.,
за участю секретаря Швець А.С.,
представник позивача адвокат Блонський П.Ю., діючий на підставі ордеру,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
до Приватного нотаріуса Каленюка Олега Борисовича,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерного товариства «Укрсиббанк», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області
про скасування обтяження нерухомого майна,
13.09.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Приватного нотаріуса Каленюка Олега Борисовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій просять суд
В обґрунтування заявленого позову позивачі посилається на те, що вони є власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачі вказують, що 25 вересня 2007 року було накладено заборону на нерухоме майно 4-ох кімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі іпотечного договору, який було укладено 25.09.2007 року з ПАТ «УкрСиббанк».
Позивачі зазначають, що 17.06.2013 року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитом з ОСОБА_3 , ТОВ «Рік-Південь», ОСОБА_4 .
Позивачі зазначають, що ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Калінюка О.Б. з заявою про зняття заборони на відчуження, але в зв`язку з відсутністю в резолютивної частині рішення прямої вказівки про скасування заборони на відчуження квартири АДРЕСА_2 , нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду.
З урахуванням викладеного, вважаючи, що договір поруки є припиненим, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з відповідним позовом про скасування рішення приватного нотаріуса.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Каленюка Олега Борисовича, за участю третіх осіб: АТ «Укрсиббанк», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування обтяження нерухомого майна передано на розгляд до Київського районного суду м. Одеси, на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, оскільки позивачем оскаржуються реєстраційні дії щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Київського району м. Одеси, у зв`язку з чим, до вказаного позову застосовуються правила виключної підсудності, встановлені ч.1 ст.30 ЦПК України.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 02.09.2019 року було прийнято до розглядуцивільну справу №522/9722/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Каленюка Олега Борисовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерного товариства «Укрсиббанк», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування обтяження нерухомого майна. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 14.11.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 17.12.2019 року представник позивачів заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.
Відповідач - Приватний нотаріус Каленюк Олег Борисович про час та місце підготовчих та судового засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у підготовчі та судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Представники третіх осіб - Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області про час та місце підготовчих та судового засідань також повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у підготовчі та судове засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, письмові пояснення або заперечення на позовну заяву не надали.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивачів Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.11.2006 року КЕВ м. Одеси, на праві приватної спільної часткової власності в рівних частинах, тобто по ј, належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25),
25.09.2007 року Приватним нотаріусом Калінюк О.Б. було зареєстровано обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 5723207, на 4-кімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належитьОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомо майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 21-23).
Підставою обтяження є іпотечний договір, №2920, від 25.09.2007 року.
Таким чином, судовим розглядом встановлено, що заборону на нерухоме майно - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було накладено на підставі іпотечного договору.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.06.2013 року, яке набрало законної сили 01.07.2013 року, було відмовлено у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рік-Південь», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказаним рішенням було встановлено, що 06 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ТОВ «Рік-Південь» був укладений кредитний договір №0, згідно якого ТОВ «Рік-Південь» отримало кредит в розмірі 600 000 гривень, на строк встановлений графіком погашення кредиту до договору, зі сплатою 15,50% річних, а відповідно до додаткової угоди №1 процентна ставка складає 20,90 % річних, з користування кредитними коштами понад встановлений строк проценти ставка встановлюється у розмірі 41,80% річних.

Згідно договорів поруки №139479 і №139021 від 06 вересня 2007 року укладеними між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , останні на добровільних засадах беруть на себе зобов`язання перед акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» відповідати по зобов`язанням ТОВ «Рік-Південь», як виникають з умов вищезазначеного кредитного договору.

Відповідно до статуту Публічного акціонерного товариству «УкрСиббанк» рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк».

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 19 квітня 2013 року діяльність ТОВ «Рік-Південь» припинено, державна реєстрація припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом. (02.11.2009р.)

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що відповідно до ст.ст. 559, 598 ЦК України, порука припиняється в разі припинення основного зобов`язання, отже припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки тому, що зобов`язання за кредитним договором припинилося.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 року було частково задоволено позов ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Каленюк Олега Борисовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача ПАТ УкрСиббанк про скасування обтяження нерухомого майна,скасовано рішення Приватного нотаріуса Каленюк Олега Борисовича за №5723207 від 25.09.2007 року в частині майна, що належить позивачу ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 28.11.2006 року №19-22394, КЕВ м. Одеси, у вигляді 1/4 частини квартири 4-х кімнатної, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

На підставі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз`яснює п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 3.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Звертаючись до суду із позовом, позивачі ставлять перед судом фактично вимоги про зняття заборони відчуження нерухомого майна шляхом скасування рішення приватного нотаріуса про її накладення, що належить їм на праві власності, оскільки накладення арешту на майно порушує їх права, як власників, захист яких передбачено ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України.

На думку суду позивачі звернулися до відповідача про зняття заборони відчуження з нерухомого майна як до неналежного, оскільки приватний нотаріус виконує дії, в тому числі про накладення заборони та про її зняття і не може бути відповідачем по справі та вимоги в межах даної цивільної справи неможливо вирішити, оскільки вирішення цієї позовної вимоги стосується прав та обов`язків іншої особи, у даному випадку іпотекодержателя, який не є відповідачем у даній справі, а є третьою особою АТ «УкрСиббанк», а відтак вирішення даної вимоги є можливим шляхом пред`явлення інших позовних вимог до інших осіб поза межами даного цивільного провадження.

Крім того, суд зазначає, що заборону на нерухоме майно - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було накладено на підставі іпотечного договору.

Відповідно до приписів статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право вразі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору .

Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону. Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.ч. 1,3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, позивачами та їх представником не було надано суду доказів того, що договір іпотеки є припиненим або визнаний недійсним, а тому підстави для зняття заборони на нерухоме майно - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка накладена на підставі іпотечного договору, у суду відсутні.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутнє відповідне рішення приватного нотаріуса, яке просять скасувати позивачі.

З інформаційної довідки вбачається, що Приватним нотаріусом Калінюк О.Б. було зареєстровано обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 5723207, яке зареєстровано 25.09.2007 року за №5723207, однак рішення приватного нотаріуса за №5723207 від 25.09.2007 року відсутнє.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні та допустимі докази відповідно до вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77, 78, ч. 3 ст. 82 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Каленюка Олега Борисовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерного товариства «Укрсиббанк», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування обтяження нерухомого майна,є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати позивачам не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 283-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Каленюка Олега Борисовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерного товариства «Укрсиббанк», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування обтяження нерухомого майна відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20.12.2019 року.

Суддя Петренко В. С.