РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/312/19

провадження у справі № 2/0285/401/19

13 серпня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої судді Заполовської Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, ОСОБА_2 про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом та, зменивши позовні вимоги, просила скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт об`єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що у 2009 році вона придбала у ОСОБА_2 незавершений будівництвом житловий будинок за вказаною адресою. Вона почала здійснювати будівельні роботи по добудові будинку та господарських споруд: електропостачання будинку, газифікацію, отримала дозвіл від міської ради на приватизацію земельної ділянки під об`єктом нерухомості. Однак у 2010 році за рішенням суду договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 2009 року було розірвано і визнано за ОСОБА_2 право власності на майно. У 2018 році державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на добудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для проведення реєстрації стала декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 15.02.2018 року. Із змісту декларації вбачається, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт було подано замовником ( ОСОБА_2 ) 09.04.2010 року. Тобто, відповідачем ОСОБА_2 внесено неправдиві відомості до вказаних документів, оскільки 09.04.2010 року власником будинку була саме ОСОБА_1 , вона добудувала будинок і ще раніше, земельна ділянка також не була оформлена. Оскільки ОСОБА_2 навів недостовірні дані в повідомленні про початок будівельних робіт, що є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, тому реєстрація повідомлення має бути скасована. Вказана реєстрація порушує права позивача, оскільки позбавляє її можливості зареєструвати нею право власності на вчинені нею добудови.

У відзиві Управління ДАБІ у Житомирській області просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю (а.с. 64-72).

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві (а.с. 78-97) також просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вона не має ніякого відношення до повідомлення, так як не є ні власником жтилового будинку, ні земельної ділянки, на якій він розташований.

В судовому засіданні позивач зменшені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-966/10 від 07.04.2010 року розірвано договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 від 2009 року, укладений між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 Повернуто сторони у первісне положення, визнано за ОСОБА_2 право власності на незавершений будівництвом житловий будинок.

Також в матеріалах справи міститься копія Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 19.02.2018 року (а.с. 49), де зазначено, що дата подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт 09.04.2010 року.

26.02.2018 року житловий будинок АДРЕСА_1 відчужений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , яка наразі є власником зазначеного об`єкту нерухомості (а.с. 66-68).

Вирішуючи спірні правовідносини суд керується наступними нормами права.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнані права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Як роз`яснення у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд погоджується з позицією відповідачів, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт вичерпало свою дію після його реалізації, а саме: після оформлення права власності, тому позивачем не надано доказів, що вказаний документ порушує її законні права та інтереси на реєстрацію права власності на вчинені нею добудови, так як остання на момент розгляду справи не є власником ні житлового будинку, ні земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки позивач звернулася до суду з позовом про захист її непорушеного права, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, ОСОБА_2 про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 09.04.2010 року № 6/22 по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційний розгляд справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного тексту рішення 23.08.2019 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська