Справа № 464/1661/19
Провадження №2/460/1294/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.12.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Кондратьєвої Н.А.

за участю секретаря судового засідання Юрчишина В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 36595 грн за договором позики. В обґрунтування позову покликається на те, що 01.03.2016 року він позичив ОСОБА_2 36595,00 грн, що було еквівалентно 1300 доларів США на день позики. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується розпискою, наданою ним. Борг відповідач зобов`язувався повернути до 01.03.2019 року. Він неодноразово вимагав у відповідача повернути борг, однак кошти не повернуті. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02.05.2019 року цивільну справу передано за підсудністю до Яворівського районного суду Львівської області.

Ухвалою від 17.06.2019 року суддею Кондратьєвою Н.А. відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причин своєї неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів та передбачених законодавством підстав.

У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до долученої розписки від 13 листопада 2018 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у борг 01 березня 2016 року 36595,00 грн, що становило на день позики еквівалент 1300 доларів США, які зобов`язувався повернути до 01 березня 2019 року.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Таким чином, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, а наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, суд встановив, що наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним у позивача оригіналом розписки ОСОБА_2 , яка підтверджує як факт отримання боржником коштів за договором позики, так і зобов`язання повернути ці кошти, а тому, враховуючи відсутність доказів повернення позики відповідно до вимог ст.545 ЦК України, те, що відповідач відзиву на позовну заяву не надав, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн на користь держави.

Керуючись ст. ст. ст.10, 76, 141, 263, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 527, 598, 599, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 36595 (тридцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень, 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Поне найменуваня сторін.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Галицьким РВ ЛМУ України у Львівській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.А.Кондратьєва