ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/690/16 Головуючий в 1 інстанції Заславець Н.В.
Номер провадження 22-ц/819/1769/19 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Майданік В.В.,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Заславець Н.В. від 08 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний», третя особа: ОСОБА_2 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

11 квітня 2016 року ОСОБА_1 завернулась з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний», третя особа: ОСОБА_2 , про поновлення її на роботі на посаді бухгалтера, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом №4/13 від 31.01.2013р. ОСОБА_1 прийнята на посаду бухгалтера ОСББ «Сонячний». На підставі наказу №3-ВК від 21.02.2016р. звільнена з роботи після закінченням строку дії трудового договору 27.02.2016р. з підстав п.2 ст. 36 КЗпП України.

Незаконність звільнення пов`язує з тим, що трудові відносини мали безстроковий характер, а тому звільнення її у період вагітності з підстав п.2 ст. 36 КЗпП України суперечить ст. 184 цього Кодексу.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 жовтня 2019р. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ №3-ВК від 21.02.2016р. про припинення трудового договору від 01.02.2013р. із 27.02.2016р. у зв`язку із закінченням строку дії ( п.2.ст.36 КЗпП України).

Поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера ОСББ «Сонячний» з 27.02.2016р. Допущено негайне виконання рішення.

Стягнуто із ОСББ «Сонячний» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу із 27.02.2016р. по 18.05.2016р. та із 05.10.2016 по 08.10.2019р. у розмірі 36903,60 грн. та на відшкодування моральної шкоди - 473,69 грн. і судові витрати в дохід держави в сумі 1910 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСББ «Сонячний», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки трудові відносини визначені умовами трудового контракту підпис у якому позивач не спростувала. Також вважає, що суд неправомірно стягнув суму середнього заробітку за весь тривалий час розгляду справи та вважав безпідставними вимоги про стягнення моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Доценко К.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилається на невідповідність її доводів фактично встановленим судом обставинам справи, вважає доведеним факт укладання безстрокового трудового договору належними доказами, а тому рішення суду про поновлення позивача на роботі та стягнення на її користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегією суддів встановлені таки обставини.

За визначенням ч.1 та ч. 3 ст.21, ст.23 КЗпП України, трудовий договір - є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки та відповідальність сторін, умови розірвання у тому числі достроково, можуть встановлюватись угодою сторін. Сфера застосування якого визначається законами України

Трудовий договір може бути безстроковим, як такий що укладається на невизначений у договорі строк; строковий, де строк дії договору встановлений за погодженням сторін та таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Згідно ч.3 ст.24 цього Кодексу в редакції чинній на час виникнення трудових правовідносин між сторонами, укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника чи уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

У наведеному контексті слід взяти до уваги рішення Конституційного Суду України від 9.07.1998 року в справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України.

КСУ на підставі аналізу матеріалів справи вважає, що Контрактна форма трудового договору не може впроваджуватись нормативними актами центральних і місцевих органів виконавчої влади, актами органів місцевого самоврядування, а також колективними договорами і угодами та іншими локальними нормативними актами. Тобто роботодавець має спочатку перевірити: яким конкретним законом дозволяється укладати трудовий контракт з працівником або з керівником.

Допускається укладення з працівником трудового контракту, що також має бути прямо передбачено відповідними спеціальними законами.

Якщо працiвник погоджується на укладення контракту, то власник або уповноважений ним орган повинен видати відповідний наказ (розпорядження). Працівник має бути ознайомлений з таким наказом (розпорядженням) пiд пiдпис та зазначити, що вiн згоден на укладення контракту.

Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові від 13.09.2017 у справі № 6-254цс 17, при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події .

Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором.

У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.

Порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим. Але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір.

Судом становлено, що сторони перебувають у трудових відносинах, за умовами яких згідно наказу №4/13 від 31.01.2013р. ОСОБА_1 прийнята на посаду бухгалтера ОСББ «Сонячний». Жодних відомостей про укладання строкового трудового договору вказаний наказ не містить. ( а.с.179 т.1)

На підставі наказу №3-ВК від 21.02.2016р. позивач звільнена з роботи після закінченням строку дії трудового договору 27.02.2016р. з підстав п.2 ст. 36 КЗпП України. ( а.с.8 т.1)

Вважаючи своє звільнення незаконним позивач просила її поновити на роботі, оскільки трудовий договір укладений безстроково та не обмежений строком його дії.

На підтвердження факту укладання безстрокового трудового договору позивачем надана трудова книжка у якій наявний запис на підставі наказу №4/13 від 1.02.2013р.про її зарахування на посаду бухгалтера згідно поданої заяви ( а.с.6,7т.1).

Заперечуючи безстроковість трудового договору відповідачем надано фотокопію контракту на виконання обов`язків бухгалтера, укладеного 1.02.2013р. із ОСОБА_1 , де п. 7.1 визначений строк дії договору із 31 січня 2013р. по 27.02.2016р., при цьому завершення строку виконано рукописним текстом.

У ході розгляду справи позивач, допитана як свідок, визнала факт його підписання, проте стверджувала, що термін дії при укладанні контракту не визначався , а тому вважає вписану дату завершення дії договору підробленою.

Свідок ОСОБА_3 , яка перебуваючи на посаді голови ОСББ «Сонячний», як уповноважена на укладання трудового договору в суді зазначила, що при його укладанні строк дії не визначали.

Відповідач оригінал строкового трудового договору не надав, що унеможливило надання висновків судово-почеркознавчої та судово технічної експертизи документів, що призначені у даній справі ухвалою суду першої інстанції від 21.09.2018р. за клопотанням представника позивача.

Виходячи із засад змагальності, визначених ст. 12 ЦПК України, кожна сторона має довести обставини, які мають значення до справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доведення заперечень відповідача є обставини щодо укладання саме строкового трудового договору, термін дії якого згідно п.7.1 контракту, завершився 28.02.2016р, та наявність підстав для звільнення позивача згідно п.2 ст. 36 КЗпП України.

Однак, належні докази на підтвердження таких обставин відповідач не надав Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що нормами КЗпП України та іншим спеціальним законодавчим актом, а саме Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції чинній на час виникнення трудових відносин сторін, обов`язковість укладання трудового договору із працівником, що приймається на посаду бухгалтера не передбачає.

Отже, за викладених обставин справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безстроковість укладеного із позивачем трудового договору та незаконність її звільнення з підстав п.2 ст.36 вказаного Кодексу, що є підставою для її поновлення на займаній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно ст.235 КЗпП України.

Суд першої інстанції визначаючи період вимушеного прогулу та розмір стягнення, виходив із того, що середньоденний заробіток позивача із врахуванням приписів його розрахунку згідно Постанови КМУ від 08.02.1995р. № 100, становить 45,90 грн. І цей розмір відповідачем не оспорений.

Разом із тим, визначаючи період за який має бути стягнутий середній заробіток суд першої інстанції не врахував положення ч.2 ст. 235 вказаного Кодексу, якою встановлено, що при винесені рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу період стягнення не може бути більшим ніж один рік.

Лише у випадку, коли заява розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, що розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2016р. відкрито провадження за позовом про поновлення на роботі. Розгляд справи до часу постановлення рішення судом першої інстанції від 08.10.2019р. тривав три роки і шість місяців. Позивач реалізувала своє право на правову допомогу та починаючи із червня 2016р. її інтереси в суді представляв фахівець у галузі права, адвокат Доценко К.С. за довіреністю. Впродовж всього періоду розгляду справи позивач та її представник неодноразово змінювали, уточнювали та доповнювали позовні вимоги із одночасним поданням відповідної заяви, розрахунку змінених вимог та неодноразово заявляли клопотання про відкладення розгляду справи із різних причин, які судом визнавались поважними та такими, що є підставою для їх задоволення.

Враховуючи викладені обставини, спосіб реалізації позивачем процесуальних прав, а також часу на передачу справи до Цюрупинського районного суду з причин зміни підсудності, слід дійти висновку, що тривалий розгляд трудового спору у суді обумовлений у тому числі процесуальними діями позивача та її представника, що вплинуло на тривалість, більше одного року, розгляд зазначеної справи.

Крім того, апеляційний суд враховує, що розмір визначеного трудовим договором заробітку перед звільненням складав 1378 грн, у мінімальних межах, який встановлено Державним Бюджетом України на 2016р., а тому виходячи із принципу співмірності прав та інтересів як позивача, що незаконно звільнення, так і об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, витрати на утримання якого визначаються за рахунок витрат самих співвласників квартир у ОСББ, а тому розмір стягнення середнього заробітку необхідно обмежити річним періодом, як це встановлено ч.2 ст. 235 КЗпП України.

Отже, рішення суду першої інстанції у цій частині необхідно змінити та зменшити визначену судом суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу із 36903,60грн. до суми 11 475 грн ( 45,9 грн.х250 р/дн). А також зменшити суму судового збору, що стягнута на користь держави у розмірі пропорційному сумі задоволених позовних вимог.

Неприйнятними є доводи апеляційної скарги в частині стягнення моральної шкоди, оскільки за встановлених судом обставин незаконного звільнення та необхідність відновлення позивачем порушеного права та зміною у зв`язку із цим звичного способу життя, суд дійшов вірного висновку про наявність, встановлених ст. 237-1 КЗпП України підстав для стягнення сум на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374,376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 жовтня 2019 року в частині стягнення середнього заробітку та судових витрат змінити.

Зменшити суму стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу із суми 36 903,60 грн. до 11475 грн. ( 45,90грн.х250 р/д), зменшити суму стягненого судового збору на користь держави пропорційно задоволеній частині вимог із 1910 грн до 185,7 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення - 19.12.2019р.

Головуючий _________________ Н.В.Орловська

Судді: _________________ О.В.Кутурланова

_________________ В.В.Майданік