Головуючий суду 1 інстанції - Скрипник С.М.
Доповідач -Дронська І.О.
Провадження № 22-ц/810/756/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І. О.,

суддів Карташова О. Ю., Яреська А.В.,

за участю секретаря Вовчанської С. В.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 25 липня 2019 року, ухвалене 25.07.2019 року у складі судді Скрипника С. М. в м. Сватове

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ФЛОУ АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в обгрунтування якого посилався на те, що 07.04.2006 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 223/3д/06, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати ОСОБА_1 , як позичальнику, на придбання нерухомості житлового призначення грошові кошти в сумі 300000,00 грн на 144 місяці, а ОСОБА_1 зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит до 07.04.2018 року, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Відповідно до умов кредитного договору кредит, проценти та інші платежі за кредитом сплачуються щомісяця, проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником щомісячно, до 25 числа кожного звітного місяця. Сплата нарахованих процентів здійснюється позичальником шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата процентів повинна бути здійснена до 07 квітня 2018 року. Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином.

У забезпечення виконання умов договору позичальником ОСОБА_1 07.04.2006 року між АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 1, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 зобов`язалась перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язання за Кредитним договором № 223/3д/06 від 07.04.2006 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання за кредитним договором не будуть виконані повністю.

Крім того позивач посилався на те, що у зв`язку з несплатою заборгованості за кредитом в строки, визначені Кредитним договором, з метою досудового врегулювання спору, Банком було направлено відповідачу ОСОБА_1 лист-вимогу № 110.20-13/27532859 від 15.06.2017 року про дострокове повернення кредиту, а відповідачу ОСОБА_2 - лист-вимогу про усунення порушень № 110.20-13/2754-2860 від 15.06.2017 року. Вимоги позивача щодо погашення заборгованості відповідачами задоволені не були, заборгованість відповідачами не погашена, яка станом на 29.09.2017 року становить суму 220456,47 грн, яка складаєьться з: строкового боргу за кредитом в сумі 18743,12 грн; простроченого боргу за кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року в сумі 88569,32 грн; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.09.2017 року по 28.09.2017 року в сумі 1481,79 грн; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року в сумі 61221,72 грн.

Також позивач вважав, що має право на отримання трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року в сумі 4278,94 грн; трьох процентів річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року в сумі 2971,98 грн; інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року в сумі 25406,95 грн.; інфляційних втрат за прострочення відсотків за користування кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року в сумі 17782,65 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 223/3д/06 від 07.04.2006 року, яка складає 220456,47 грн. Стягнути з ОСОБА_2 , яка є солідарним боржником, на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 223/3д/06 від 07.04.2006 року, яка складає 220456,47 грн. Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в розмірі 3306,85 грн.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 25 липня 2019 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ФЛОУ АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ФЛОУ АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 223/3д/06 від 07.04.2016 року, яка складає 220456,47 грн, у тому числі: строковий борг за кредитом 18743,12 грн; прострочений борг за кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року в сумі 88569,32 грн; строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.09.2017 року по 28.09.2017 року в сумі 1481,79 гр.; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року в сумі 61221,72 грн; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року в сумі 4278,94 грн; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року в сумі 2971,98 грн; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року в сумі 25406,95 грн; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року в сумі 17782,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , яка є солідарним боржником з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ФЛОУ АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 223/3д/06 від 07.04.2016 року, яка складає 220456,47грн, у тому числі: строковий борг за кредитом 18743,12 грн; прострочений борг за кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року-. 88569,32 грн; строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.09.2017 року по 28.09.2017 року 1481,79 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року - 61221,72 грн.; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року - 4278,94 грн.; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року- 2971,98 грн; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року- 25406,95 грн; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року- 17782,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ФЛОУ АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 3306,85 грн та витрати, пов`язані з розміщенням оголошення у пресі у розмірі 630,00 грн, а всього у розмірі 3936,85 грн, тобто по 1968,42 грн з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та додаткової угоди до нього, тому, встановивши, що основне зобов`язання за кредитним договором не виконано, суд стягнув солідарно з боржника та поручителя наявну заборгованість.

Не погоджуючись із зазначенним рішення відповідачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, помилковість висновків суду, які ґрунтуються на припущеннях, а не на належних та допустимих доказах, а також порушення судом першої інстанції принципів доступу до справедливого правосуддя, скаржник просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовні вимог ПАТ «Державний ощадний банк» в особі ФЛОУ АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 та його представник не оспорюють суму боргу та його разрахунок, що спростовується як фактами, викладеними відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення, так і під час розгляду справи.

Крім того скаржник вважає, що ухвалене судове рішення безпідставно мотивоване тим, що відсутність оригіналів кредитних договорів не впливає на існування правовідносин між сторонами та розрахунок суми боргу, його наявність підтверджується інформацією про проведення відповідачем погашень кредитних зобов`язань до 24.04.2014 року, але правовідносини, як вважає скаржник, що виникли між сторонамим можуть доводитися виключно оригіналами наступних доказів: кредитної справи, платіжним дорученням з відповідним призначенням платежу, договоромспоживчого кредиту №223/3д/06 від 07.04.2006 року та договором поруки, договором іпотеки тощо. Жодного з визначеного обов`язкового, допустимого доказу позивачем не було надано суду, тобто жодного доказу, що слугував би підтвердженням наявності цивільного спору, а копії частково наданих необхіних доказів, не повинні були прийматися судом як належні та допустимі докази, а тим паче носити для суду доказовий характер.

Також скаржним зазначено, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються у т.ч.громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а ОСОБА_1 відноситься до 1 категорії постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дає право йому на звільнення від сплати судового збору.

Позивач АТ «Ощадний банк України» в особі ФЛОУ АТ «Ощадбанк» скористався правом щодо надання відзиву на апеляційну скаргу, з якого вбачається, що позивач вважає вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як зазначає позивач, останнім неодноразово зазначалось, що оригінали Кредитного договору та інші документи кредитної справи знаходяться у приміщенні філії за попередньою юридичною адресою у м.Луганську, територія якого тимчасово не контролюється органами державної влади України, що є загальновідомим фактом і на якій на даний час проводиться операція об`єднаних сил. Позивачем також було повідомлено, що копії договорів, доданих до позовної заяви, виготовлені та роздруковані шляхом сканування оригіналів документів за кредитною справою відповідно до внутрішніх документів банку, які зберігаються на електроних носіях інформації банку. Банком не надано оригіналів доказів через те, що вони не можуть бути надані з причин, які не залежать від волі позивача, натомість позивачем було надано в якості доказів належним чином завірені позивачем копії вищезазначених документів.

На підтвердження видачі кредиту банком надані виписки про рух коштів по рахункам позичальника, які отримані з автоматизованої банківської системи «Барс- Millennium» - системи, яка забезпечує інтенроване управління ресурсами банку та його ефективну діяльність. Зазначені первинні документи бухгалтерського обліку банку, які роздруковані з електроного носія, відповідають вимогам нормативно-правових актів, які діяли на момент їх формування та не повинні містити будь-яких інших даних, крім тих, які встановлені як обов`язкові в силу закону.

Відповідачі, яких було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду від останніх не надходило.

Щодо відповідача ОСОБА_2 , то колегією суддів встановлено, що за відомостями Мінсоцполітики станом на 01.11.2019 року в ЄІБД ВПО міститься інформація про ОСОБА_2 , яка з 23.03.2015 року перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в Управлінні праці та соціального захисту населення Київського району м.Харкова і фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 , а.с. 56, т. 2.

За зазначеною адресою відповідачка ОСОБА_2 рекомендовані поштові відправлення щодо виклику до суду не отримує.

Відповідно до направлених телефонограм щодо виклику до суду, отриманих відповідачкою ОСОБА_2 апеляційним судом отримана інформація про те, що ОСОБА_2 знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України за місцем своєї реєстрації.

У зв`язку із наведеним у відповідності до вимог п. 11 ст.128 ЦПК України та ч. 2 ст.1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», апеляційним судом розміщено оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України на 26.11.2019 року та 12.12.2019 року.

Колегія суддів, вважає, що апеляційним судом вжиті всі заходи щодо повідомлення відповідачки про дату, час та місце розгляду справи, за адресою, у тому числі й отриманими ОСОБА_2 телефонограмами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні в справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, зловживання процесуальними правами не допускається.

Тому з урахуванням наведеного, тривалості судового провадження у теперішній справі, зокрема, права сторони позивача на розгляд його справи впродовж розумного строку, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України без участі відповідачів за участю представника позивача адвоката Гребенара О.В. та представника відповідача-скаржника ОСОБА_1 адвоката Мележик Л.Г.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника та представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Апеляційний суд, розглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне перевірити правильність рішення не в повному обсязі, а тільки в оскарженій ОСОБА_1 частині щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спірним кредитним договором, інфляційних втрат та 3-х процентів річних за прострочення боргу, а також судових витрат, оскільки відповідач ОСОБА_2 з апеляційною скаргою на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 25.07.2019 року не зверталась, зазначене рішення не оскаржувала, а доказів на підтвердження права скаржника та його представника адвоката Мележик Л.Г. представляти інтереси відповідачки ОСОБА_2 в Луганському апеляційному суді скаржником та його представником, не надано. Не містять відповідних документів, що підтверджують повноваження представників від імені відповідачки ОСОБА_2 і матеріали справи.

Про необхідність вчинення апеляційним судом таких дій свідчить також роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», зроблені в п.15 постанови про те, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в регулятивній частинах судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, перевіряючи правильність рішення суду в оскаржуваній частині щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спірним кредитним договором, інфляційних втрат та 3-х процентів річних за прострочення боргу, а також судових витрат, Луганський апеляційний суд не переглядає рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 як солідарного боржника, вищезазначених стягнень за спірним кредитним договором та судових витрат.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 07.04 2006 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 223/3д/06 від 07.04.2006 року, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 300000,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Кредит був наданий на 144 місяці зі строком остаточного повернення кредиту до 07 квітня 2018 року на придбання нерухомості житлового призначення. Відповідно до умов кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником щомісячно, до 25 числа кожного звітного місяця. Сплата нарахованих процентів здійснюється позичальником шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата процентів повинна бути здійснена до 07 квітня 2018 року.

У якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором між АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 1 від 07.04.2006 року, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за Кредитним договором № 223/3д/06 від 07.04.2006 р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Відповідно до Договору поруки Поручитель відповідає по зобов`язаннях за вищезазначеним Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання за кредитним договором не будуть виконані повністю.

Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином.

Однак, відповідачем ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконуються, останній платіж на погашення кредиту було здійснено 24.06.2014 року, в зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 29.09.2017 р. в загальній сумі, яка складає 220456,47 грн., у тому числі:18743,12грн строкового боргу за кредитом; 88569,32 грн простроченого боргу за кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017року; 1481,79 грн строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.09.2017 року по 28.09.2017 року; 61221,72грн прострочених відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017року; 4278,94 грн -трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року; 2971,98 грн трьох процентів річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року; 25406,95 грн інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом за період з серпня 2014 рокум по серпень 2017 року; 17782,65 грн - інфляційних втрат за прострочення відсотків за користування кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» звертався до правоохоронних органів за фактом захоплення майна банку- філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (м. Луганськ), що підтверджується копією листа від 19.02.2015 року №42-11/18.

Зазначена заява була приєднана до матеріалів кримінального провадження №0000125 від 13.02.2015 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України.

Місто Луганськ станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що, як вважав суд першої інстанції, позбавляє позивача надати суду оригінали доказів, доданих до позовної заяви.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

На підставі зазначеного,оцінюючи докази, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що що кредитний договір та договір поруки між сторонами було укладено та підписано останніми саме в тій редакції, яка міститься в матеріалах справи. Відсутність оригіналів зазначених договорів жодним чином не впливає на зміст правовідносин, що виникли між сторонами та призвели до фактичної виплати кредитних коштів банком в сумі 300 000,00 грн. Відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, які виникли з кредитного договору № 223/3д/06 від 07.04.2006 року, при цьому судом першої інстанції зазначено, що представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , маючи рівні процесуальні права та обов`язки, заперечуючи проти доводів позивача та вимагаючи від представника останнього надати оригінали доказів, сама не надала суду зокрема оригінал кредитного договору, хоча відповідно до копії даного договору, а саме п. 7.3 - цей договір складений у чотирьох оригінальних примірниках (один для позичальника, два для банку, один для нотаріуса), що мають однакову юридичну силу та є автентичними за змістом.

Крім того, суд першої інстанції, аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, в сукупності з наданими доказами, дійшов висновку, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами і сумніву у суду не викликають, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Проаналізував наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та надані, в їх сукупності, всі докази та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно п.п.1-5 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити…

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на становлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині 1 статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Звертаючись до суду із позовом, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію кредитного договору № 223/3д/06 від 07.04.2009 року, а.а.с. 17, 18,т.1, копію графіку погашення кредиту, а.с.19, т.1, копію дадаткової угоди №1 до кредитного договору № 223/3д/06 від 07.04.2009 року , а.с. 20, т. 1, копію договору поруки №1 від 07.04.2006 року, а.с. 21, т. 1, розрахунок заборгованості, а.а.с. 32-35, т. 1, копію меморіального ордеру, а.с. 229, т. 1, банківські виписки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 , а.а.с. 230-245, т. 1.

При цьому позивач зазначав, що позбавлений можливості надати суду оригінали кредитного договору, договору поруки та оригінал кредитної справи відповідача, у зв`язку з тим, що відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію. В листопаді 2014 року майно філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» захоплено невстановленими озброєними особами, що підтверджується відповіддю Національної поліції України ГУ НП України в Луганській області про наявність кримінального провадження щодо захоплення невстановленими озброєними особами майна, яке знаходилось у відділеннях Ощадбанку, а.с. 247, т. 1.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій єпервинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є вимогою Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженогопостановою правління Національного банку України № 254 від 18.06.2003 року із змінами, яка діяла на момент здійснення банком операцій.

Згідно з п. 3.4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України ідентифікація операції передбачає її докладний опис, який має містити потрібну інформацію для різнихпідрозділів банку та внутрішнього аудиту, а саме: тип операції (міжбанківські розрахунки, операції з клієнтами банку, розрахунки за власними операціями тощо); номер та дату договору; конкретні строки (початок та завершення) операції згідно з договором; дані про контрагента; зміст операції (кредит, депозит, тип процентної ставки тощо); первинні документи; відповідальних виконавців (у тому числізаініціювання операції, за реєстрацію та контроль за її проведенням).

У п. 5.1 вказаного Положення зазначено, що інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Пунктом 5.5. Положення про організацію операційної діяльності в банках України передбачено, що форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку, дату здійснення останньої (попередньої) операції, дату здійснення поточної операції, код банку, у якому відкрито рахунок, код валюти, суму вхідного залишку за рахунком, код банку-кореспондента, номер рахунка кореспондента, номер документа, суму операції (відповідно за дебетом або кредитом), суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, суму вихідного залишку.

Відповідно до пункту 5.6 вказаного Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже у виписках з карткового рахунку, що містяться в матеріалах справи, є всі обов`язкові реквізити, як це передбачено Положенням про організацію операційної діяльності в банках України.

Таким чином, зазначені вище виписки з карткового рахунку є належними та допустимими доказами надання відповідачу грошових коштів, встановлення розміру процентної ставки 18 %, та наявності заборгованості.

Розрахунок заборгованості, який наданий позивачем у вигляді роздруківки з автоматизованої банківської системи узгоджується із зазначеними виписками по рахунку відповідача.

Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 здійснював платежі згідно погодженого сторонами графіку погашення кредиту, та виходячи із встановленого розміру процентної ставки 18 % до 24.06.2014 року.

Тому враховуючи те, що договір у встановленому законом порядку відповідачем ОСОБА_1 не оспорювався та не визнавався недійсним, відповідач частково здійснював погашення заборгованості за договором згідно погодженого сторонами графіку погашення кредиту, а з наданих суду позивачем відомостей з автоматизованої банківської системи вбачається факт укладення договору про надання кредиту між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 , отримання відповідачем коштів, часткової сплати відповідачем заборгованості за договором, тобто виконання умов договору, колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконав, тому повинен відповідати за порушення кредитних зобов`язань.

Колегія суддів вважає, що відповідачем - скаржником ОСОБА_1 не спростовані зазначені доводи позивача та висновки суду першої інстанції.

Колегією суддів перевірено наданий позивачем розрахунок заборгованості, який повністю відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору та руху коштів за розрахунковим рахунком ОСОБА_1 та встановлено, що позивачем зараховані усі здійсенні відповідачем проплати за кредитним договором. Посилання представника відповідача ОСОБА_1 про незгоду з наданим позивачем розрахунком заборгованості не обгрунтовані іншим розрахунком. Також відповідачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів щодо повернення отриманих кредитних коштів.

Також, колегія суддів вважає, що позивач мав право на нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом, оскільки таке право передбачено положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідно до яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ухвалене судом першої інстанції рішення, в оскаржуваній частині, безпідставно мотивоване тим, що відсутність оригіналів кредитних договорів не впливає на існування правовідносин між сторонами та розрахунок суми боргу, його наявність підтверджується інформацією про проведення відповідачем погашень кредитних зобов`язань до 24.04.2014 року та іншими доказами.

Апеляційний суд погоджується як з поясненнями позивача, так і висновками суду першої інстанції про те, що у банка була відсутня можливість надати суду оригінали кредитного договору, договору поруки та кредитної справи ОСОБА_1 у зв`язку зі знаходженням кредитної справи у приміщенні головного офісу у м. Луганську, тобто населеному пункті, де здійснюється проведення антитерористичної операції відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», а з 30.04.2018 року - операції об`єднаних сил.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не спростовують обставин, які викладені позивачем та належним чином встановлені судом першої інстанції. Позивачем на підтвердження своїх вимог надано належним чином посвідчені копії документів, у тому числі кредитного договору, другий екземпляр якого у оригіналі, при його укладенні був наданий відповідачу ОСОБА_1 , проте останній не спростував невідповідність цієї копії оригіналу.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.77 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 212 ЦПК жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Це означає, що закон не містить норм, що встановлюють перевагу одних доказів перед іншими (наприклад, особливостей засобу доказування, джерел одержання відомостей, механізму їхнього утворення тощо). Повний розгляд доказів припускає наявність доказів, достатніх для висновку суду в справі, і оцінку всієї сукупності наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції у достатній мірі досліджені і оцінені наявні у справі докази, в їх сукупності, про що вірно зазначено судом у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Між тим, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що суд першої інстанції не мав підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 судового збору та витрат за розміщення оголошення в газеті.

Як встановлено колегією суддів Чистий О.Й. є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та відноситься до 1 категорії постраждалих та має право на пільги і компенсації відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а.с. 25, що є підставою, відповідно до Закону України «Про судовий збір», для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Щодо витрат позивача за розміщення в газеті оголошень про виклик до суду, то колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що судові виклики і повідомлення повинні відповідати положенням ст. 128 ЦПК України, якими не передбачено розміщення оголошення про виклик відповідачів до суду через засоби масової інформації, а саме за допомогою оголошення в газеті «Урядовий кур`єр».

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача ОСОБА_1 судовий збір, сплачений позивачем та витрати позивача за розміщення оголошень в газеті «Урядовий кур`єр».

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 судового збору в сумі 1968,42 грн, а також витрат позивача, пов`язаних з розміщенням оголошення у пресі в сумі 630 грн, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Судовий збір в сумі 1968,42 грн, сплачений позивачем про звернення до суду першої інстанції, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає поверненню ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 25 липня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору та витрат, пов`язаних з розміщенням оголошення у пресі в загальній сумі 1968,42 грн скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» у стягненні з ОСОБА_1 судових витрат та витрат, пов`язаних з оголошенням у пресі.

Повернути Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», юридична адреса: м.Сєвєродонецьк, Луганської області, вул. Єнергетиків, буд. 36, МФО 304665, , р/р НОМЕР_1 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк» судовий збір в сумі 1653,42 грн.

У іншій оскаржуваній частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17.12.2019 року.

Головуючий І. О. Дронська

Судді О. Ю. Карташов

А. В. Яресько