КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9378/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Єрмака Олега Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2019 року у складі судді Арапіної Н.Є.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної бабусі,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної бабусі.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_4 , після смерті якого всі турботи по її утриманню лягли на доньку позивача - ОСОБА_5 .

Позивач має двох онуків, відповідачів по справі. На даний час позивач є непрацездатною та отримує пенсію у розмірі 2347 грн., якої не вистачає на сплату житлово-комунальних послуг та придбання продуктів харчування. Крім того, позивач за власні кошти провела поховання сина, батька відповідачів, та установлення пам`ятника.

Посилаючись на те, що відповідачі по справі є онуками позивача та відповідно до законодавства зобов`язані утримувати свою непрацездатну бабусю, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти на утримання непрацездатної бабусі ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. з кожного щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і довічно.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при житті батька відповідачів ОСОБА_4 , який тяжко хворів, турботи по догляду та в подальшому по його похованню несла позивач. Між тим, відповідачі не надають позивачу жодної матеріальної або іншої допомоги, створили неможливі умови користування її часткою спадку для проживання позивача в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим скаржник була змушена винаймати житло, при тому, що спадок, який залишився після смерті її сина був розділений за законом, тобто кожен спадкоємець отримав по 1/3 спадкового майна. Таким чином, її частка є зв`язаною і вона не може нею розпоряджатися, оскільки онуки не бажають продавати свої частки.

Посилаючись на те, що позивач неодноразово зверталася листами до онуків з проханням про надання їй матеріальної допомоги, або компенсувати частину витрат на поховання сина (їх батька), та облагородження місця його поховання, проте онучки незмінно ухиляються і від надання допомоги і не бажають компенсувати частину витрат на поховання сина та упорядкування його місця поховання, а також те, що позивач за станом здоров`я несе постійні додаткові витрати на лікування та придбання ліків й єдиним її доходом є пенсія, у розмірі 2363 грн., скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши представника ОСОБА_1 та третю особу ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , представника останньої, які просили апеляційну скаргу відхилити, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є бабусею відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Встановлено, що 07 липня 2017 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_3 направлено лист про необхідність надання матеріальної допомоги на оплату вартості установки пам`ятника (а.с.24). 23 лютого та 12 березня 2018 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_2 направлено лист про необхідність надання матеріальної допомоги на утримання непрацездатної бабусі (а.с.22, 23).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до даних довідок Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві від 02 лютого 2018 року та 03 січня 2019року, позивач з серпня по вересень 2017 року отримувала пенсію у розмірі 1808 грн. 86 коп. щомісячно, а з жовтня по 2017 року по січень 2018 року - 2347 грн. 98 коп., з липня по листопад 2018 року отримувала пенсію у розмірі 2347 грн. 98 коп. щомісячно, а у грудні 2018 року-2363 грн. 51 коп. (а.с.158). (а.с.12)

Згідно консультативного висновку Консультативної поліклініки Київського міського центру радіаційного захисту громадян та даних медичного висновку ЛКК № 56 від 19 січня 2018 року позивач потребує постійного стороннього догляду (а.с.13,14).

договір оренди квартири від 22 жовтня 2018 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , відповідно до якого позивач орендувала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15-16);

Встановлено, що на підтвердження своєї позиції ОСОБА_3 до справи долучені наступні документи: довідка Дніпровської філії Київського міського центру зайнятості від 19 вересня 2018 року про реєстрацію ОСОБА_3 як безробітної з 04 травня 2018 року (а.с.81); довідка Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, відповідно до якої ОСОБА_7 в період з січня по травень 2018 року отримувала пенсію у розмірі 1373 грн., у червні - 1393 грн. 15 коп., у липні - 1519 грн. 53 коп., у серпні та вересні - 1580 грн. 84 коп. (а.с.82); договір № 05/10-П.З про надання представницьких та інших необхідних послуг при організації та проведенні поховання померлого, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_8 (а.с.75); товарний чек про оплату вартості поминального обіду у розмірі 2926 грн. (а.с.86, 87); фіскальні чеки на придбання продуктів харчування для поминального обіду (а.с.86); довідка Житлово-будівельного кооперативу від 28 вересня 2018 року про сплату відповідачем боргів батька ОСОБА_4 за минулі роки у розмірі 1512 грн. 44 коп. (а.с.87); висновок Дніпровського управлінні поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві щодо перешкод ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.90); рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом вселення - задоволено: усунено перешкоди ОСОБА_3 користуватися житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3 , зобов`язано ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку - відмовлено (а.с.92-95); ухвала Апеляційного суду м. Києва від 05 червня 2014 року про залишення рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 квітня 2014 року без змін (а.с.96-98).

В якості доказів по справі ОСОБА_2 долучено: свідоцтво про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.182); свідоцтво про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.183); договір купівлі-продажу квартири від 29 грудня 2018 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_1 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.84); письмову розписку від 29 грудня 2018 року про отримання позивачем від ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 10 000 дол. США за продаж 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.185); квитанції про оплату вартості наданих житлово-комунальних послуг (а.с.110-124); рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про поділ спадкового майна відмовлено (а.с.128-130), лист товариства з обмеженою відповідальністю Автозалізничпостачсервіс» від 17 травня 2017 року, відповідно до якого після смерті ОСОБА_4 його невиплачена заробітна плата була перерахована підприємством на банківський рахунок його матері (а.с.144).

ОСОБА_5 до справи долучено наступні докази: договір оренди квартири від 22 жовтня 2018 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , відповідно до якого позивач орендувала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.170-172); розписку від 19 жовтня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_5 отримала у борг грошові кошти у розмірі 40 000 грн. на оренду квартири для матерів за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.173); інформаційну довідку Державної фіскальної служби України про відсутність інформації про доходи ОСОБА_5 за період з 2 по 3 квартал 2018 року (а.с.174).

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з підстав його недоведеності.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 Сімейного кодексу України внуки, правнуки зобов`язані піклуватися про своїх бабу, діда, прабабу, прадіда.

Відповідно до ст. 266 Сімейного кодексу України повнолітні внуки, правнуки зобов`язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу.

З аналізу вищевказаних норм убачається, що для стягнення аліментів на діда, бабу, прадіда, прабабу необхідно, щоб вони були непрацездатними і потребували матеріальної допомоги. Другою умовою є відсутність у них повнолітніх сина, дочки, які повинні їх утримувати. Третьою умовою є те, щоб у них не було дружини, чоловіка, які зобов`язані утримувати один одного.

Остання умова, щоб повнолітні внуки, правнуки були спроможними надавати матеріальну допомогу. І, як виняток, хоча і є у них повнолітня дочка або син, але вони за станом здоров`я, матеріальним становищем не зможуть надати матеріальну допомогу батькам.

Зі справи убачається, що позивач має доньку ОСОБА_5 , докази щодо працездатності якої у справі відсутні.

Між тим, долучені до справи докази не свідчать про наявність підстав до стягнення з онуків на користь позивача аліментів.

Районний суд, розглядаючи спір, з достатньою повнотою з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Твердження апеляційної скарги про те, що при житті батька відповідачів ОСОБА_4 , який тяжко хворів, турботи по догляду та в подальшому по його похованню несла позивач, між тим, відповідачі не надають позивачу жодної матеріальної або іншої допомоги, створили неможливі умови користування її часткою спадку для проживання в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим скаржник була змушена винаймати житло, при тому, що спадок, який залишився після смерті її сина був розділений за законом, тобто кожен спадкоємець отримав по 1/3 спадкового майна, колегія суддів визнає безпідставними, такими, що не спростовують висновків районного суду щодо недоведеності потреби позивача у матеріальній допомозі відповідачів.

При цьому, колегія суддів враховує наступне.

Так, як убачається з матеріалів справи, отримана у спадок квартира АДРЕСА_1 була відчужена сторонами, в тому числі й ОСОБА_1 , у грудні 2018року на підставі договору купівлі-продажу й згідно розписки, за результатами вчиненого договору, позивач отримала 10 000 дол. США.

Встановлено, що отримана у спадок частина квартири АДРЕСА_3 позивачем була подаровано доньці ОСОБА_5 .

Як свідчать пояснення в суді апеляційної інстанції третьої особи ОСОБА_5 , ключі від іншого спадкового майна сторін - гаражного боксу та автомобіля Тойота Королла перебувають у ОСОБА_1 .

Отже, з метою покращення фінансового становища вказане майно також може бути відчужено позивачем.

Окрім цього, колегія суддів враховує й наявні у справі докази про те, що належну на праві власності ј частину чотирикімнатної квартири АДРЕСА_5 позивачем було подаровано ОСОБА_5 .

З матеріалів справи встановлено, що розмір пенсії позивача є не нижчим прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Посилання апеляційної скарги на те, що позивач неодноразово зверталася до внуків з проханням про на поховання, та облагородження місця поховання сина (їх батька), проте вони ухиляються від упорядкування його місця поховання, колегія суддів визнає такими, що не вказують на обґрунтованість позовних вимог.

Не дає правових підстав до стягнення з онуків аліментів й посилання позивача про поховання сина, батька відповідачів за власні кошти, без участі останніх, остільки відшкодування витрат на поховання спадкодавця може бути вирішено шляхом належно обраного способу захисту - звернення у суд з відповідним позовом до інших спадкоємців.

Матеріали справи не містять доказів недостатності пенсії позивача для її лікування.

Отже, ОСОБА_1 отримує пенсію, яка є не нижчою прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, отримала кошти від реалізації спадкового майна, а також має інше спадкове майно, за рахунок якого є можливість покращити матеріальне становище, а також має доньку, якій передала у дар нерухоме майно.

З урахуванням зазначеного, обставин справи, а також наявних у справі доказів матеріального стану відповідачів, колегія суддів не вбачає правових підстав до задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам. Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Єрмака Олега Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: