Провадження № 2/734/1150/19 Справа № 734/3996/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 грудня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частина НОМЕР_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Остерська квартирно-експлуатаційна частина Будинкоуправління №1 про поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання,-

в с т а н о в и в :

у суд із позовом про поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання звернувся ОСОБА_1 до військової частина НОМЕР_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Остерська квартирно-експлуатаційна частина Будинкоуправління №1, у якому просить: скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2019 року №871 (агд) «Про зміни обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов військової частини НОМЕР_1 » у частині зняття майора запасу ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов; визнати недійсним протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.05.2019 року №8 в частині зняття майора запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 та членів його сім`ї з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов; зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити майора запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 та членів його сім`ї (дружину ОСОБА_2 , сина ОСОБА_5 1993 року народження та сина ОСОБА_6 1995 року народження) на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, з датою зарахування на квартирний облік загальної черги 03.02.1995 року. Вимоги позивач мотивує тим, що був звільнений із військової служби наказом Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 23.06.2011р. № 333 у зв`язку з закінченням строку контракту та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2011р. №148 (по стройовій частині) виключений із списку частини з 16.08.2011р. На день звільнення з військової служби мав 22 роки вислуги та право на пільгову пенсію. На квартирному обліку перебував з 03.02.1995 року, житлом для постійного проживання за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався, грошову компенсацію на придбання житла від Міністерства оборони України не отримував, він та члени моєї сім`ї проживають в гуртожитку. Відповідно до протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 28.05.19р. №8 та пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.05.2019 року №871 «Про зміни обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов військової частини НОМЕР_1 » у відповідності до пункту 9 статті 12 Закону про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, пункту 2.16 розділу 2 наказу MO України №737 від 30.11.2011 року та розділу 6 пункту 21 наказу MO України №380 від 31.07.2018 року, його та членів сім`ї 4 (чотири) особи знято з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов в зв`язку з звільненням по закінченню строку контракту. Вважає, що вищевказане рішення житлової комісії та п.2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №871(агд) від 29.05.2019 року порушують норми чинного законодавства, тому просить їх скасувати та поновити порушені його права.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали вимоги позивача.
Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 у судове засіданні не з`явився, подавши відзив на позов, із якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить розглянути справу у відсутності свого представника. Незгода із вимогами позову ґрунтується на тому, що майор ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за пунктом «а» ч. 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (по закінченню контракту) та 16.08.2011 року був виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Діючим законодавством не передбачено залишення на квартирному обліку у військових частинах військовослужбовців, у разі їх звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в тому числі у зв`язку з закінченням терміну дії контракту. На виконання статті 12 Закону прийнято Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006р N 1081 (далі-Порядок), який пунктом 3 закріплює аналогічні з вимогами Закону приписи, щодо забезпечення військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членів їх сімей жилими приміщеннями для постійного проживання, а пунктом 29 категорії військовослужбовців, які мають право залишитися на квартирному обліку при звільнені з військової служби. Враховуючи викладене, командування військової частини НОМЕР_1 вважає оскаржуване рішення житлової комісії (протокол від 28.05.2019 року № 8) та пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2019 року №871 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про зміни обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов військової частини НОМЕР_1 » законними та обґрунтованими, оскільки прийняте рішення випливає з вимог частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також враховує вимоги аудиторського висновку, викладеного в Аудиторському звіті від 08.05.2019 року №234/1/31/16 про результати планового внутрішнього аудиту окремих питань діяльності Остерської квартирно-експлуатаційної частини району, за період з 01.01.2015 року по 31.03.2019 року.
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує.
Представник третьої особи Остерської КЕЧ Будинкоупраління №1 у судове засідання не з`явився.
У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:
відповідно довідки №2015 від 26.09.2019 року Козелецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проходив військову службу з 01 серпня 1989 року по 16 серпня 2011 року;
14.10.2002 року ОСОБА_1 звернувся із рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням зарахувати його на квартирний облік у даній військовій частини з сім`єю та включити в списки загальної черги на підставі того, що він житлом по лінії Міністерства Оборони не забезпечений, проживає у гуртожитку;
згідно витягу протоколу засідання житлової комісії А3435 від 15.10.2002 року №12 майора ОСОБА_1 було зараховано на квартирний облік з 03.02.1995 року разом із сім`єю та включено в Книгу осіб, які перебувають в черзі на одержання житлових приміщень в житловій комісії в/ч НОМЕР_1 за №58;
відповідно довідки №2012 від 26.09.2019 року Козелецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у особовій справі ОСОБА_1 значиться: одружений, дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
згідно до довідки Остерської КЕЧ району №801 від 12.09.2019 року, ОСОБА_1 за час проходження служби у Деснянському гарнізоні, військовій НОМЕР_2 забезпечувався житловим приміщенням гуртожитком за адресою: чернігівська АДРЕСА_1 . Утримувана площа 2 кім., жит. пл.. 25,2 кв.м. не здав;
відповідно до довідки Остерської КЕЧ району №804 від 12.09.2019 року, ОСОБА_1 під час проходження служби у Деснянському гарнізону, військовій частині НОМЕР_1 перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов складом сім`ї 4 особи з 03.02.1995 року по 28.05.2019 року;
відповідно до довідки Остерської КЕЧ району №1484 від 14.09.2019 року, ОСОБА_1 дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 .Особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_1 , в тому числі дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
ОСОБА_1 був звільнений із військової служби наказом Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 23.06.2011р. № 333 у зв`язку з закінченням строку контракту та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2011р. №148 (по стройовій частині) виключений із списку частини з 16.08.2011р. На день звільнення з військової служби мав 22 роки вислуги та право на пільгову пенсію;
відповідно до протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 28.05.19р. №8 та пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.05.2019року №871 «Про зміни обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов військової частини НОМЕР_1 » у відповідності до пункту 9 статті 12 Закону про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, пункту 2.16 розділу 2 наказу MO України №737 від 30.11.2011 року та розділу 6 пункту 21 наказу MO України №380 від 31.07.2018 року, майора запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 та членів моєї сім`ї 4 (чотири) особи знято з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов в зв`язку з звільненням по закінченню строку контракту.
Заслухавши позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частина НОМЕР_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Остерська квартирно-експлуатаційна частина Будинкоуправління №1 про поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання підлягають задоволенню виходячи з наступного:
згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Предметом позову у справі є скасування пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2019 року №871 (агд) «Про зміни обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов військової частини НОМЕР_1 » у частині зняття майора запасу ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, визнання недійсним протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.05.2019 року №8 в частині зняття майора запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 та членів його сім`ї з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та зобов`язання житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити майора запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 та членів його сім`ї (дружину ОСОБА_2 , сина ОСОБА_5 1993 року народження та сина ОСОБА_6 1995 року народження) на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, з датою зарахування на квартирний облік загальної черги 03.02.1995 року.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності 01 січня 2005 року, стаття 12 вказаного Закону викладена в новій редакції. Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Відповідно до пункту 24 цього Порядку датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Позивач ОСОБА_1 поставлений на облік для поліпшення житлових умов 03 лютого 1995 року та постійним житлом не забезпечувався, грошову компенсацію на придбання житла від Міністерства оборони України не отримував.

Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у частині шостій статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1.4 наведеної Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі.

При зарахуванні позивача у 1995 році на квартирну чергу діяв Наказ Міністра оборони України № 20 від 03 лютого 1995 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», який втратив чинність 10 листопада 2006 року, яким, було встановлено порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України.

Пунктом 13 даного Положення визначено, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та квартирно-експлуатаційних частинах району до отримання житла, за винятком: поліпшення житлових умов, переміщення до нового місця служби, засудження до позбавлення волі на термін понад 6 місяців та наданні відомостей, які не відповідають дійсності.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу і потребував поліпшення житлових умов. Винятків, встановлених пунктом 13 наведеного Положення щодо позивача, не встановлено.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337, в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, військовослужбовці, зараховані на квартирний облік після набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV "Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які мають вислугу на військовій службі менше ніж 20 років, у разі звільнення з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів та неможливістю проходити військову службу, залишаються на цьому обліку до отримання жилого приміщення для постійного проживання.

Згідно ж з пунктом 2.18 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд виходить із того, що зарахування позивача на облік мало місце в 1995 році, вислуга років у Збройних Силах на момент звільнення становила 22 роки, постійним або службовим житлом не забезпечувався, на момент звільнення перебував на обліку для поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 , тому підстави, визначені законом для зняття з обліку позивача, який потребує поліпшення житлових умов не настали.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №639/302/18-ц, яку відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача у поданому відзиві на позовну заяву про застосування положення п.2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, до правовідносин які виникли між сторонами, згідно якої імперативно визначені категорії звільнених з військової служби військовослужбовців, які залишаються на квартирному обліку, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Зокрема зазначають, що до таких військовослужбовців, відносяться особи які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.

Вищевказане норма Інструкції суперечать як нормам Житлового кодексу Української РСР, так і зазначеним вище постановам КМУ, які регулювали порядок забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями на час взяття позивача на квартирний облік, зокрема і п. 2.18 вказаної Інструкції.

Посилання у відзиві на ст. 40 ЖК України, який передбачає, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, не є підставою для зняття позивача з квартирного обліку, так як ст. 37 ЖК України передбачає, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.

З підстав, зазначених вище, суд не приймає до уваги як доказ наданий відповідачем Аудиторський звіт №234/1/31/16 від 08.05.2019 року.

У зв`язку з вищевикладеним, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, надані докази, а також норми чинного законодавства, які застосовуються до спірних правовідносини, суд вирішив, що підстави для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні, тому таке відбулось неправомірно, а відтак право позивача ОСОБА_1 на забезпечення його житлом підлягає судовому захисту шляхом скасування пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2019 року №871 (агд) «Про зміни обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов військової частини НОМЕР_1 » у частині зняття майора запасу ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, визнання недійсним протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.05.2019 року №8 в частині зняття майора запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 та членів його сім`ї з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та зобов`язання житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити майора запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 та членів його сім`ї (дружину ОСОБА_2 , сина ОСОБА_5 1993 року народження та сина ОСОБА_6 1995 року народження) на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, з датою зарахування на квартирний облік загальної черги 03.02.1995 року.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 305 гривень 20 коп., тому відповідно до ст.141 ЦПК України, дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.47 Конституції України, ст. 40 ЖК України, статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст. 12, 13, 83, 206, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частина НОМЕР_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Остерська квартирно-експлуатаційна частина Будинкоуправління №1 про поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання задовольнити.

Скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2019 року №871 (агд) «Про зміни обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов військової частини НОМЕР_1 » у частині зняття майора запасу ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов.

Визнати недійсним протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.05.2019 року №8 в частині зняття майора запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 та членів його сім`ї з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов.

Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити майора запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 та членів його сім`ї (дружину ОСОБА_2 , сина ОСОБА_5 1993 року народження та сина ОСОБА_6 1995 року народження) на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, з датою зарахування на квартирний облік загальної черги 03.02.1995 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачені судові витрати у виді судового збору в сумі 2 305 гривень 20 коп.

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя