ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/2725/18
Провадження № 22-ц/4820/1049/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Кашина В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року (суддя Сагайдак І.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку,

в с т а н о в и в :
1. Стислий виклад позовної заяви, короткий зміст позовних вимог.
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 21 вересня 2018 року №272 його звільнено з військової служби у запас за пп. «к» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», як особу, яка проходить військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду. На момент звільнення його вислуга років у Збройних Силах України склала 25 років 7 місяців, пільгова 2 місяці.

Рішенням засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 27 вересня 2018 року, яке оформлено протоколом №20, його разом із членами сім`ї було знято з квартирного обліку з посиланням на те, що підстава його звільнення з військової служби у запас не дає йому права перебувати на квартирній черзі при в/ч НОМЕР_1 .

Вважає зняття з квартирного обліку незаконним, таким, що порушує його конституційні права, оскільки він разом із членами сім`ї у 2005 році був правомірно зарахований на квартирний облік, а тому зняття його з цього обліку суперечить Конституції України, Житловому кодексу України, а дія Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оброни України №737 від 30.11.2011 року, яка стала підставою для зняття його з обліку, на нього не поширюється та стосується тих військовослужбовців, які були прийняті на квартирний облік після набрання нею законної сили.

Крім того, його вислуга на військовій службі становить більше 20 років, власного житла його сім`я не має, а тому він має право на одержання житла для постійного проживання, в зв`язку з чим повинен перебувати на квартирному обліку.

У зв`язку з цим позивач просив суд скасувати протокольне рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №20 від 27 вересня 2018 року в частині зняття його разом із членами сім`ї у складі п`яти осіб з квартирного обліку у в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України, а також зобов`язати житлову комісію в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України поновити його разом із членами сім`ї у складі п`яти осіб на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень за датою первинної постановки його на облік разом із членами сім`ї у складі п`яти осіб.

2. Мотиви та висновки суду першої інстанції.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №20 від 27 вересня 2018 року, в частині зняття ОСОБА_1 разом із членами його сім`ї у складі п`яти осіб з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 .

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї: дружину ОСОБА_2 , доньку ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 , онука ОСОБА_5 на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 27 вересня 2018 року зі збереженням часу перебування на обліку з 27 жовтня 2005 року, та в пільговій першочерговій черзі з 8 жовтня 2015 року.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

3. Стислий виклад та узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погоджуючись з цим рішенням, військова частина НОМЕР_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати повністю і ухвалити в частині поновлення ОСОБА_1 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 разом з членами сім`ї у складі п`яти осіб та скасування протокольного рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №20 від 27 вересня 2018 року нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивача було звільнено з військової служби за власним бажанням (пп. «к», п.2, ч.5, ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу»), тому він втратив право перебування на квартирному обліку військовослужбовців у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду.
Станом на день виникнення спору законодавством не передбачалось залишення на квартирному обліку військовослужбовців при звільненні з військової служби за власним бажанням.

Також апелянт вважає висновок суду щодо суперечливості абз.1 п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст.37 ЖК України необґрунтованою з тих підстав, що норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є спеціальними відносно норм ЖК України, тому як вони регулюють вужче коло правовідносин, учасниками яких є військовослужбовці Збройних сил України. За загальним принципом теорії держави та права у випадку колізії загальних та спеціальних норм, застосовується спеціальна норма.
Такі позиції, як зазначає апелянт, висвітлені у постановах ВСУ: від 04.06.2018 у справі №359/9161/16-ц; від 06.06.2018 у справі №752/5881/15-ц;
від 26.07.2007 у справі №6-1967св07.
4. Стислий виклад відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року без змін. На його думку доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Позивач відмічає, що був звільнений саме в запас на підставі пп. «к» п.2 ч. 5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», як особа, яка проходила службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та яка вислужила не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вона не висловила бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду, тобто не за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Позивач є учасником бойових дій, має необхідну вислугу років, що дає право на пенсійне забезпечення.

5. Процесуальні дії у справі на стадії апеляційного провадження.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26 квітня 2019 року військовій частині НОМЕР_1 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення, апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків; ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

6. Фактичні обставини, встановлені судом.
ОСОБА_1 з 12 жовтня 1992 року по 21 вересня 2018 року проходив військову службу у Збройних Силах України.

На підставі рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №4 від 27 жовтня 2005 року ОСОБА_1 разом із сім`єю у складі дружини ОСОБА_2 , дочки ОСОБА_6 , сина ОСОБА_4 було зараховано на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, а на підставі рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №21 від 8 жовтня 2015 року їх, а також онука ОСОБА_5 , 2015 року народження, із зазначеної дати включено також у списки осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень (а. с. 63, 93).

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 вересня 2018 року №272 ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас на підставі пп. «к» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (осіб, які проходять службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) та виключено з 21 вересня 2018 року із списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , усіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Старокостянтинівського ОМВК Хмельницької області (а. с. 122).

Згідно цього наказу, вислуга років позивача у Збройних Силах України становить 25 років 7 місяців, пільгова вислуга 2 місяці.

На підставі рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 27 вересня 2018 року, оформленого протоколом за №20, ОСОБА_1 разом із членами його сім`ї знято з квартирного обліку у в/ч НОМЕР_1 на підставі абз. 5 п.2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оброни України №737 від 30.11.2011 року (зі змінами) (а. с. 123).

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами облікової (квартирної) справи №61 про перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 (а. с. 51-124).

7. Норми права, які застосовує апеляційний суд.
Держава, відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ), забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 3 ст. 34 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням також і за місцем проживання (ч. 1 ст. 37 ЖУ Української РСР).

В силу ч. 9 ст. 12 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів, та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні положення містяться у п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081.

На час виникнення спірних правовідносин організація обліку військовослужбовців Збройних Сил України та осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у Збройних Силах України визначалася Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями" затвердженої наказом МО України №380 від 31 липня 2018 року Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Як передбачено п. 21 зазначеної інструкції, зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

8. Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що підстави для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні, військовослужбовець у разі звільнення з військової служби має право залишатись на квартирному обліку при наявності вислуги років, що дає право на пенсійне забезпечення.

Між тим з висновками суду першої інстанції Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

За змістом указаних норм права військовослужбовці Збройних Сил України, які потребують поліпшення житлових умов забезпечуються житловими приміщеннями на підставах, у порядку та відповідно до вимог чинного законодавства.

Такі військовослужбовці беруться на облік для одержання жилих приміщень з державного житлового фонду за місцем служби. В установлених законом випадках вони можуть залишатися на цьому обліку й після звільнення в запас або у відставку. Зокрема, на квартирному обліку залишаються військовослужбовці, які звільнилися з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів при реформуванні Збройних Сил України, у разі неможливості використання на військовій службі. При цьому строк вислуги років військовослужбовця не має правового значення для вирішення питання про залишення його на квартирному обліку у разі звільнення в запас або у відставку.

ОСОБА_1 звільнився з військової служби з інших підстав, ніж зазначені в ч. 9 ст. 12 Закону №2011-ХІІ.

Наявність у ОСОБА_1 права на пенсію та права на звільнення за вислугою років не може бути підставою для скасування рішення житлової комісії, оскільки позивач звільнився з військової служби за власним бажанням.

Апеляційний суд, відповідно до ст. 376 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції, якщо встановить неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин Хмельницький апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, неправильно застосував норми матеріального права, у зв`язку із чим апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 слід задовольнити. Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку.

9. Судові витрати.
ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк