Справа № 163/1469/19 Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С.
Провадження № 22-ц/802/1274/19 Категорія: 50 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. Позов мотивує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 18.12.2015 року. Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . На даний час вона з дитиною проживає окремо. Відповідно до наказу № 316 -1-К відділу освіти Любомльської районної державної адміністрації вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Відповідно до ч 2 ст. 84 СК України вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Чоловік відмовляється добровільно надавати допомогу на її утримання, хоча може її надавати, так як є молодим, здоровим чоловіком, працює в ДП "Любомльське лісове господарство" майстром лісу та отримує заробітну плату в межах 5-6 тисяч, крім сина, утриманців немає.

Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на її утримання в розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходів), щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення їхнім сином ОСОБА_3 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року позов задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.07.2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. зазначає, що на момент провадження справи в суді першої інстанції він не працював, не мав постійного доходу, що стверджується довідкою, доданою до апеляційної скарги та копією трудової книжки. Після розлучення проживає з батьками та бабою, які є особами пенсійного віку та потребують матеріального утримання з його боку. З нього стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата утримання дружині пов`язана з можливістю чоловіка надавати таке утримання, а він такої можливості немає. Отже, суд неповно встановив обставини справи, не врахував, що він не має постійного доходу, на його утриманні перебуває дитина та батьки, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дружини. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в позові.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 може сплачувати в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини та визначив їх розмір в твердій грошовій сумі, врахувавши фактичні обставини справи, законодавчі норми.

Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.12.2015 року.

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Довідкою відділу ЦНАП виконкому Любомльської міської ради від 22.07.2019 року підтверджується, що дитина сторін проживає з матір`ю, позивачем ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 .

Відповідач зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою ЦНАПу та інформацією Головненської селищної ради.

Позивачу ОСОБА_1 , як завідувачу Городненського ДНЗ, надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.09.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

05.07.2019 року Любомльським районним судом виданий судовий наказ про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів.

З копії трудової книжки відповідача ОСОБА_2 , доданої до апеляційної скарги, вбачається, що на момент пред`явлення позову він працював у ДП "Любомльське лісове господарство" майстром лісу. 08 серпня 2019 року позивача звільнено за угодою сторін. Відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, інших осіб на утриманні не має, на обліку в службі зайнятості, як безробітний, не перебуває.

Покликання в апеляційній скарзі на ту обставину, що відповідач живе з батьками пенсіонерами та бабою, які потребують його утримання, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідачем не надано доказів перебування батьків та баби на його утриманні.

Виплата допомоги дружині за змістом норми ст. 84 СК України пов`язана з можливістю чоловіка надавати таку допомогу. Відповідач не довів неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку.

Суд першої інстанції, встановивши обставини справи, дійшов вірного висновку про задоволення позову і колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: