Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.268 ЦПК України 21.12.2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.12. 2019 року.

Позивач ОСОБА_4 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що 23 листопада 2017 року між, ОСОБА_4 та ( ОСОБА_5 ОСОБА_3 було укладено та зареєстровано шлюб про що, видано свідоцтво про одруження від 23.11.2017 року, серії НОМЕР_1 .

Від цього шлюбу у подружжя народилася дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження від 29.06.2018 року, серії НОМЕР_2 .

Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через несумісність характерів, спільне господарство нами разом не ведеться.

Позивач вказує, що подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як його інтересам так і немонолітної дитини.

З огляду на викладене позивач просить суд: шлюб, зареєстрований 23 листопада 2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Закарпатській між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - розірвати.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом із тим до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що необхідності в наданні строку для примирення подружжя не має.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився до суду подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, окрім того повідомила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 23 листопада 2017 року між ОСОБА_4 та ( ОСОБА_5 ОСОБА_3 було укладено та зареєстровано шлюб в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №854, про що видано свідоцтво про одруження від 23.11.2017 року, серії НОМЕР_3 .

Від даного шлюбу у подружжя народилася дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.06.2018 року, серії НОМЕР_2 , копія якого міститься у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , виявився невдалим, сімейне життя не склалося, спільного господарства подружжя не веде, шлюбні відносини між ними фактично припинені даний шлюб існує тільки формально.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач в підготовчому судовому засіданні, визнав позов повністю, суд вважає за можливе ухвалити рішення в даній справі за результатами підготовчого судового засідання.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слід розірвати. Таким чином, позовна заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 200, 258, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 листопада 2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Закарпатській між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за актовим записом №854 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош