Справа № 646/1011/19
№ провадження 2/646/1146/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Косової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_4 , про що видано 10.12.2014 року у відділі по справам населення та міграційної служби МВС Ізраїлю в місті Тель-Авів-центр видано Свідоцтво про смерть. Факт родинних відносин між позивачем та її батьком підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , що видане 18 травня 1973 року Київським ЗАГС міста Харкова.

Згідно ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом.

Спадщину вона прийняла шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса ХМНО Олійник Л.М. згідно ст. 1270 ЦК України.

Спадкоємцями першої черги були також рідні сестри позивача - відповідачі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та мати позивача і відповідачів ОСОБА_5 . 16 грудня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. було відкрито спадкову справу № 27/2014. В результаті закриття спадкової справи кожному із спадкоємців було видано свідоцтво про право власності на спадкове майно. Між спадкоємцями була згода щодо розподілу спадкового майна.

Крім іншого майна на момент відкриття спадщини батькові позивача належав автомобіль марки MAZDA, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданим МРЕВ м. Харкова 05 квітня 2003 року.

За твердженням позивача, зазначений автомобіль її батько ОСОБА_4 подарував їй на день народження 25 ІНФОРМАЦІЯ_2 , передав у користування та надав нотаріально засвідчену довіреність від 25 січня 2007 року, якою надав повноваження керувати автомобілем з правом розпорядження, зокрема, укладанням договору купівлі-продажу та отримання свідоцтва про реєстрацію органами ДАІ, загалом строком на 9 років.

Так як мати та сестри були обізнані про ці обставини, дане майно не увійшло до спадкової маси та не розподілялось між спадкоємцями.

07.02.2019 позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль марки MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за спадкодавцем, батьком позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07 лютого 2019 року приватний нотаріус ХМНО Харківської області Олійник Л.М., прийняла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, т.к. видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначений транспортний засіб позивачу не є можливим у зв`язку зі смертю спадкоємця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та відсутністю правовстановлюючих документів на автомобіль.

Оскільки приватний нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини, то вона вимушена звернутися до суду з теперішньою позовною заявою та просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль марки MAZDA, модель 6 (V=2000), тип ТЗ: ЛЕГКОВИЙ, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , колір червоний, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 2003.

Позивач і її представник до судового засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, надали до суду заяву, в якій просять суд розглянути справу без їхньої участі, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі - до судового засідання не з`явилися, направили до суду заяви, в яких зазначили про повне визнання позовних вимог, просили суд розглянути справу без їх участі.

Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько, позивача ОСОБА_4 .

Згідно даних Спадкового реєстру спадщина відкрилась за законом, заповіт відсутній. 16 грудня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. було відкрито спадкову справу № 27/2014. Позивач є спадкоємцем за законом, а також відповідачі, її рідні сестри та мати позивача.

Як з`ясувалось, у склад спадкового майна після смерті ОСОБА_4 входить транспортний засіб автомобіль марки MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зазначений автомобіль належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданим МРЕВ м. Харкова 05 квітня 2003 року.

Після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями, які у встановлений строк прийняли спадщину є його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки спадкодавця: позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідачі не заперечують факту, що спірний автомобіль марки MAZDA спадкоємець. подарував позивачу на день народження ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку із чим передав у користування та надав нотаріально засвідчену довіреність з правом керування та розпоряджання на свій розсуд. Правом розпоряджання позивач не скористався за життя спадкодавця.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" , суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину". Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування".

Нотаріусом постановою № 24/02-31 від 07 лютого 2019 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб - автомобіль марки MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивача у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі Свідоцтва про право на спадщину на рухоме майно документів реєстрації права власності та інших обставин, пов`язаних зі смертю іншого спадкоємця ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненням, наданим у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право власності на транспортний засіб - автомобіль марки MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було зареєстроване за батьком позивача ОСОБА_4 спадкоємцем якого є позивач ОСОБА_1

Шляхом прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 позивач фактично придбала право власності на спадкове рухоме майно, але нотаріус відмовив їй в оформленні права на спадщину, про що вказав у постанові.

Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у приватного нотаріуса в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вимога позивача про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до вищевикладеного та змісту ст. 16, 392 ЦК України ОСОБА_1 має право на пред`явлення позову про визнання за нею права власності на транспортний засіб - автомобіль марки MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , як на майно, отримане нею у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 37 Постанови N 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, виникла ситуація, коли позивач ОСОБА_1 фактично успадкувала спірний транспортний засіб після смерті свого батька ОСОБА_4 , однак позбавлена можливості оформити спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на автомобіль за спадкодавцем. Без документів, які б посвідчували право власності її батька ОСОБА_4 на автомобіль, який вона успадкувала після його смерті, право власності не визнається.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за Свідоцтвом про право на спадщину на рухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як і іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав Свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Як встановлено в судовому засіданні батько позивача ОСОБА_4 за життя правомірно набув право власності на рухоме автомобіль марки MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , і тому у відповідності до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, за його спадкоємцем позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на даний автомобіль, як на майно отримане в порядку спадкування ОСОБА_1 за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, статтями 15, 16, 25, 328, 1216, 1222, 1225, 1268, 1296, 1297, 1299 Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав", п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб - автомобіль марки MAZDA, модель 6 (V=2000), тип ТЗ: ЛЕГКОВИЙ, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , колір червоний, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 2003, як на майно, отримане у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Єжов В.А.