Справа № 487/647/19
Провадження № 2/487/1045/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Павлова Ж.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

25.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, якій він просить:

- визнати протиправним (незаконним) та скасувати наказ Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 02.01.2018 року №5-ВК про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді директора Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»;

- Стягнути з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу із розрахунку 819,60 грн. на день, починаючи з 02.01.2018 року;

- Стягнути з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, прихожу до висновку про її невідповідність вимогам ст. 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

За вимогами ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Щодо інших вимог, які виникають з трудових правовідносин, вищезазначені пільги не застосовуються. Такого правового висновку дійшов ВСУ у постанові від 30 листопада 2016 року № 6-1121цс16.

Вимога про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу не відносяться до вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а тому правила пункту 1 частини 1 статті 5 Закону «Про судовий збір» на них не поширюються.

Оскільки дана вимога, щодо стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу носить майновий характер, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою судового збору, яка становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Так, мінімальний розмір судового збору за цю вимогу складає 768,40 грн., але не більше 9 605 грн.

Крім того, у своєму позові позивач ОСОБА_1 просить стягнути моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

Оскільки позивач визначив моральну шкоду у грошовому вимірі, то позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою. Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року (справа № 761/11472/15-ц).

Тобто при зверненні до суду із вимогою про стягнення моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн. позивач мав сплатити судовий збір у сумі 768,40 грн.

Відповідно до ст.185 ч.1 ЦПК України, позовна заява, яка подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір на (р/р 4003, отримувач УК у м.Миколаїв/Заводський р-н/22030101, код отримувача , Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), код банку МФО ГУДКСУ 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету судовий збір (Державна судова адміністрація України,050) та надати суду оригінал квитанції про його сплату.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення недоліків позовної заяви, на які вказано в ухвалі, протягом десяти діб з часу отримання копії ухвали суду та розяснити, що у випадку не виправлення зазначених недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ж.П.Павлова