АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/184/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 351000000 Пироженко В.Д. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 а на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді Пироженко В.Д., у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, повний текст постанови складено 23 листопада 2018 року, -

в с т а н о в и в :

В травні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позов до ОСОБА_6 про стягнення боргу.

В обгрунтування своїх вимог вказував на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2015 року визнано об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 57.2 кв.м. та складається з двох кімнат: кімнати на плані позначені № 4 площею 13 кв.м. з лоджією 3.8 кв.м. та кімнати позначеної на плані № 5 площею 17.1 кв.м, а також підсобних приміщень - кухні, вбиральні, ванної кімнати, коридору та комоду.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2017 року встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділено в користування ОСОБА_6 житлову кімнату № 5 площею 17.1 кв.м., а ОСОБА_5 житлову кімнату № 4 площею 13 кв.м. з лоджією площею 3.8 кв.м. Підсобні приміщення - кухню з балконом, ванну кімнату, вбиральню, коридор, комору - залишено в загальному користуванні.

Позивач зазначає, відповідач не бажає добровільно брати участь в утриманні в належному стані і ремонті приміщень загального користування, тому ним у період 2017 року початок 2018 року було проведено ремонт приміщень загального користування у квартирі та витрачено кошти на придбання матеріалів і сплату коштів за виконання ремонтних робіт на загальну суму 72 198 грн. 86 коп.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 19 квітня 2018 року було направлено відповідачу лист-попередження з вимогою відшкодувати 50 % вартості виконаних робіт, яка залишена без відповіді.

З таких підстав позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6 на свою користь грошові кошти в сумі 36 099 грн. 43 коп. як половину витрат на ремонт приміщень загального користування у квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2018 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги до ОСОБА_6

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції при постановленні рішення не надано оцінку наявним та долученим до матеріалів письмовим доказам на підтвердження позовних вимог. Також суд не звернув уваги на клопотання про допит у судовому засіданні свідків щодо проведення ремонтних робіт і необхідності виконання таких робіт.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 є безпідставною, а рішення суду першої інстанції законне, обґрунтоване, постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права та з урахуванням всіх обставин справи. Тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2018 року без змін.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення по наступних підставах.

Відповідно до 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись із позовом ОСОБА_5 зазначив, що за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2015 року квартиру АДРЕСА_1 визнано об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та визнано по 1/2 частини вказаної квартири за кожним.

Відповідно до технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 57.2 кв.м. та складається з двох кімнат: кімнати позначеної на плані №4 площею 13 кв.м. з лоджією площею 3.8 кв.м. та кімнати позначеної на плані № 5 площею 17.1 кв.м. і підсобних приміщень : кухні, вбиральні, ванної кімнати, коридору та комори.

Також вказав, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2017 року встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділено в користування ОСОБА_6 житлову кімнату № 5 площею 17.1 кв.м., а ОСОБА_8 житлову кімнату № 4 площею 13 кв.м. з лоджією площею 3.8 кв.м. Підсобні приміщення : кухню з балконом, ванну кімнату, вбиральню, коридор та комору - залишено в загальному користуванні.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно акту опитування сусідів від 30 листопада 2017 року, ОСОБА_5 зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає разом із неповнолітнім сином ОСОБА_9

Відповідно до акту від 19 квітня 2018 року мешканців будинку АДРЕСА_1 підтверджують, що ОСОБА_6 зареєстрована в АДРЕСА_1, проте не проживає та не здійснює утримання житлової площі за вказаною адресою, що призвело до значного занедбання вказаних приміщень та погіршення санітарно-гігієнічних норм сусідніх з квартирою НОМЕР_1. Крім того, на протязі 2017-2018 років співвласником ОСОБА_5 були проведені ремонтні роботи, а саме: ремонт замка вхідних дверей, ремонт передпокою, ремонт кухні, ремонт балкону.

Згідно акту виконаних робіт за адресою: АДРЕСА_1 від 29 квітня 2018 року виконання робіт здійснювалось у період з 20 жовтня 2017 року по 29 квітня 2018 року та вартість вказаних послуг по ремонту становить 21 740 грн.

Відповідно до листа -попередження, що був адресований ОСОБА_10, позивачем було запропоновано останній сплатити 50 відсотків вартості виконаних робіт, а саме в сумі 37 134 грн. 70 коп.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходи із того, що позивачем в судовому засіданні не доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Колегія судді погоджується із висновком суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Отже, за змістом статті 360 ЦК України співвласники мають брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Законом не передбачено обов'язок співвласника у праві спільної часткової власності брати участь у ремонті спільного майна.

В апеляційній скарзі не наведено підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 -384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2018 року залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: