Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-с/641/2/2019 Справа № 641/7160/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді- Колодяжної І.М.

за участю секретаря - Ягодіній М.С.

справа №641/7160/18

за участю:

заявника -ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

заінтересованої особи- ОСОБА_4

представника заінтересованої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2018 року ,-

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , аліментів на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 03 жовтня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

14 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 07 листопада 2018 по справі № 641/7160/18 , в якій просить: постановити ухвалу ,якою заяву ОСОБА_1 про перегляд наказу задовольнити , а виданий 07 листопада 2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова судовий наказ скасувати та в задоволенні заяви ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на її користь на утримання дітей відмовити. В обгрунтування заяви зазначив, що з 23.08.1997 року і по теперішній час ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є інвалідом дитинства та у зв,язку з чим перебуває на обліку в УПСЗН Адміністрації Комінтернівського району м. Харкова ХМР , та заявником ,як її батьком отримується відповідна соціальна допомога. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом з дітьми зареєстровані і проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2007 року, зареєстрованого в і за №86. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.07.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №691, за ОСОБА_4 зареєстровано на праві власності суміжна двокімнатна квартира АДРЕСА_2. Крім того, боржник ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1, де також зареєстровані і проживають неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, .2010,р.н., а також сама заявниця ОСОБА_4 Тобто , боржник , заявник та їх діти проживають спільно. ОСОБА_1 зазначив, що , як батьком неповнолітніх дітей ним виконуються самостійно та в добровільному порядку обов'язки щодо виховання дітей, піклування про їх стан здоров'я, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, у тому числі із залученням інших осіб для їх виховання та розвитку. Всі грошові кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 у вигляді соціальної допомоги у зв'язку із інвалідністю доньки ОСОБА_6, ним починаючи з 2016 року і до теперішнього часу перераховуються на картку дружини ОСОБА_4 ОСОБА_4 подано до Комінтернівського районного суду Харкова заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів поштою 03.10.2018 ,яка ухвалою суду від 08.10.2018 року залишена без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, а саме заявником не конкретизовано в поданій до суду заяві свої вимоги (стягнення аліментів або в розмірі однієї третини, або в твердій грошовій сумі), у зв'язку з чим їй надано 5-ти денний термін для усунення вказаних недоліків. Раніше, а саме 26.07.2018 року, ОСОБА_4 подавалася до суду аналогічна заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в тому самому розмірі, проте, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.09.2018 по справі №641/5150/18 заявнику ОСОБА_4 відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання дітей у зв'язку із невідповідністю поданої заяви положенням ст. 163 ЦПК України, а саме недоведеністю проживання дітей разом з заявником, що надає право останній на звернення до суду з відповідною заявою.Вказана ухвала суду про відмову у видачі судового наказу ОСОБА_4 оскаржена в апеляційному порядку 06.10.2018 року , справу 1/5150/18 ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.10.2018 року витребувано із Комінтернівського районного суду м. Харкова, а ухвалою суду апеляційної інстанції від 29.10.2018 року - ОСОБА_4 поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою останньої. За результатами розгляду апеляційної скарги, постановою Харківського апеляційного суду від 23.11.2018 року по справі №641/5150/18 в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 - відмовлено, а рішення суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу залишено в силі. При цьому, судом апеляційної інстанції у вказаній постанові зазначено про недоведеність ОСОБА_4, як заявником по справі, свого права вимоги на подачу до суду вказаної заяви про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, тобто подання з порушенням вимог п.4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, а саме необхідністю додання до суду документів, якими обґрунтовуються свої вимоги. Проте, незважаючи на наявність в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова нерозглянутої справи за заявою ОСОБА_4 про видачу судового стягнення аліментів - останньою подано аналогічну заяву з тими самими вимогами, що, в свою чергу, про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу на підставі п.4 ч.1 ст.165 України - у зв'язку із наявності обставин, передбачених ч.1 ст.186 ЦПК України (у провадженні цього суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий і з тих самих підстав). Враховуючи те, що заявником ОСОБА_4 в поданій заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів не наведено та не надано належного і допустимого доказу, яким би підтверджувалося порушення її прав , як заявника та матері дітей, а так само прав і законних інтересів дітей, які заявник «начебто намагається захистити від порушення» у такий спосіб, ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для скасування судового наказу від 07.11.2018 року та, відповідно, відмовою у його видачі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України .

17 грудня 2018 року провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відкрито.

16 січня 2019 року від стягувача ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу , в якій остання посилалася на те, що заявник у своїй заяві не зазначає, які обставини він вважає нововиявленими. Адже усі обставини, які були заявлені заявницею про видачу судового наказу, були відомі заявнику, оскільки він перебуває у шлюбу із заявницею та має від шлюбу двох дітей, які проживають з матір'ю. Ці обставини не можуть бути нововиявленими.

Заявнику ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами підтримали , просили задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу заперечували, підтримали доводи зазначені у відзиві .

Суд , вислухавши вступне слово учасників справи ,дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного.

Судом встановлено, що 26.07.2018 року ОСОБА_4 до Комінтернівського районного суду м. Харкова подана заява про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі судового наказу , в зв,язку з недотримання поданої заяви ст. 163 ЦПК України, а саме: не наданням документу на підтвердження проживання дітей разом із заявником.

Постановою Харківського апеляційного суду , ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 вересня залишена без змін.

03 жовтня 2018 року ОСОБА_4 до Комінтернівського районного суду м. Харкова подана заява про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Разом з заявою , стягувачем до суду подано довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Реєстру територіальної громади міста Харкова від 28.09.2018 року, з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі стягувачем ОСОБА_4 за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, та боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_4 залишено без руху , у зв,язку з необхідністю конкретизувати свої вимоги , щодо розміру аліментів в заяві.

24.10.2019 року ОСОБА_4 до суду подано уточнену заяву .

07 листопада 2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , аліментів на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 03 жовтня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно ч.1ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Частинами 7, 8 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ від 07 листопада 2018 видано відповідно до пункту 4 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч.2ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов'язок також передбаченийст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов'язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2ст. 182 Сімейного Кодексу України.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник ОСОБА_1 вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 423, пункту 1 частини 1 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.

Водночас, заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, яку подав ОСОБА_1 не містить відомостей про нововиявлені обставини у розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Виходячи з того, що жодна обставина, на яку посилається заявник у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, підстав для скасування судового наказу не вбачається. Окрім того, вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених статтею 165 ЦПК України.

Оскільки підставами для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, відповідно до 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України є виключно такі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, належить відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити судовий наказ в силі.

Керуючись ст. ст. 13, 161, 170, 423, 424, 429, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2018 року - відмовити .

Судовий наказ Комінтернівського районного суду м. Харкова №641/7160/18 від 07 листопада 2018 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 06 лютого 2019 року .

Суддя -І. М. Колодяжна