КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову Товариство вказувало, що 28.08.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №014/705989-KR на купівлю транспортних засобів, відповідно до умов якого відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 29 173,00 доларів США, зі сплатою 12% річних.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі.

В свою чергу, в порушення умов кредитного договору відповідач протягом тривалого часу не здійснював погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 18.05.2016 року складає 69 477,83 доларів США, що еквівалентно 1 755 942,75 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом- 27 610,36 доларів США, що еквівалентно 697 808,39 грн.; сума заборгованості по відсоткам - 21705,27 доларів США, що еквівалентно 548 566,56 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту -13 380,07 доларів США, що еквівалентно 33 8160,11 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення відсотків - 6 782,13 доларів США, що еквівалентно 171 407,69 грн.

На підставі викладеного Банк просив позов задовольнити.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року - позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №014/705989-KR від 28.08.2008 року в сумі 10 944,36 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 16 666,00 доларів США, а всього стягнуто 27 610,36 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.09.2016 року становить 715 436,31 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по оплаті судового збору в сумі 10 731,54 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» частково в розмірі 14 398,07 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 30 вересня 2016 року становить 373 079,91 грн. та складається з: 10 574,64 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1 332 доларів США - заборгованості по строковим відсоткам, 2 491,43 долари США - за відсотками на прострочену заборгованість.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач отримав кредитні кошти, користувався ними, однак несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував заборгованість за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. При цьому, визначаючи розмір заборгованості, суд виходив з розрахунку заборгованості, наданої Банком.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК Українидоговори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 28.08.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №014/705989-KR на купівлю транспортних засобів, відповідно до умов якого відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 29 173,00 доларів США, зі сплатою 12% річних.

Встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача від 28.08.2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи й дана обставина не заперечується стороною відповідача, що позичальником не виконуються умови договору кредиту, порушуються строки повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої, згідно з розрахунком Банку, станом на 18 травня 2016 року становить 69 477,83 доларів США, що еквівалентно 1 755 942,75 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом- 27 610,36 доларів США, що еквівалентно 697 808,39 грн.; сума заборгованості по відсоткам - 21 705,27 доларів США, що еквівалентно 548 566,56 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 13 380,07 доларів США, що еквівалентно 338 160,11 грн.; сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 6 782,13 доларів США, що еквівалентно 171 407,69 грн.

Відповідно до п.1.1.1 кредитного договору погашення кредиту та сплата нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, позичальник щомісячно 28 числа сплачує кредитору рівні суми грошових коштів, кожна з яких включає в себе заборгованість за кредитом та процентами, розрахованих за весь час строку користування кредитом в сумі 517,68 доларів США 68 центів, надалі за текстом «Ануїтетний платіж».

Задовольняючи частково позов, суд виходив з розрахунку заборгованості, наданого позивачем.

Представник відповідача, заперечуючи проти вимог ПАТ «Укрсоцбанк», зазначила, що останній платіж по погашенню кредиту (строкова заборгованість) відповідач здійснив 28.11.2008 року, а по погашенню кредиту (прострочена заборгованість) - 23.06.2009 року.

Останній платіж по погашенню процентів по кредиту відповідач здійснив 19.08.2011 року. При цьому представник відповідача вказувала, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є завищений та такий, що виконаний поза межами позовної давності, а тому відповідач визнає заборгованість в сумі 11 388,06 доларів США.

При цьому також зазначала, що вказаний розрахунок зроблений відповідачем при виконанні обов`язків за кредитним договором без врахування того, що між сторонами був укладений кредитний договір з застосуванням «ануїтетної» форми платежів.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що відповідач звернувся із заявою до суду про застосування строку позовної давності (а.с.35).

Позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу (правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 19.03.2014 року №6-20цс14).

Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному з платежів.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом був наданий детальний розрахунок сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту, з якого слідує, що щомісячний ануїтетний платіж визначений у сумі 517,68 доларів США, а останній ануїтетний платіж по погашенню кредиту (строкова заборгованість) відповідач здійснив 28.11.2008 року, останній платіж по погашенню процентів по кредиту відповідач здійснив 19.08.2011 року.

Враховуючи наведене та виходячи з розрахунку позивача, банку було відомо про порушення порядку виконання позичальником своїх зобов`язань за договором кредиту №014/705989-KR від 28.08.2008 року з 28.12.2008 року.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач має право на стягнення заборгованості за договором кредиту №014/705989-KR від 28.08.2008 року в межах строку позовної давності (три роки).

З позовом, за захистом свого порушеного права, Банк звернувся лише 30 вересня 2016 року.

Задовольняючи частково позов, суд правильно виходив з того, що відповідачем було допущено порушення виконання зобов`язань за кредитним договором, стягуючи з відповідача заборгованість за кредитом суд правильно застосував позовну давність.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність заборгованості відповідача ОСОБА_2 перед Банком через несвоєчасне виконання взятих на себе зобов`язань.

Однак, при розрахунку заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд помилково керувався розрахунком кредитної заборгованості, наданим Банком, який не відповідає умовам кредитного договору.

Так, п.1.1.1. кредитного договору було визначено сторонами, що погашення кредиту та нарахованих відсотків сплачується позичальником ануїтетним платежом.

Графіком розрахунку сплати платежів визначена щомісячна оплата погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитом, з якого слідує, що місячний платіж за кредитним договором складав 517,68 доларів США, що включає платіж на погашення кредиту та платіж на погашення процентів за кредитом.

Отже, за період з жовтня 2013 року по серпень 2015 року (за 23 місяці) сума несплаченого своєчасно боргу (кредиту та процентів) становить 11 906,64 доларів США. (517,68*23=11 906,64), що складається з 10574,64 доларів США - заборгованості за тілом кредиту та 1332 долари США- заборгованості за строковими відсотками.

Сума відсотків за користування кредитом на прострочену заборгованість в межах строку позовної давності з жовтня 2013 року по вересень 2016 року становить 2 491,43 долари США. Загальна сума заборгованості становить 14 398,07 доларів, що згідно курсу НБУ станом на 30 вересня 2016 року складає 373 079,91 грн.

Вказаний розрахунок, здійснений представником відповідача, колегія суддів вважає вірним, оскільки він ґрунтується на умовах кредитного договору, підтверджується матеріалами справи,та не спростований представником позивача.

Враховуючи наведене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №014/705989-KR від 28.08.2008 року в сумі 14 398,07 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 30 вересня 2016 року дорівнює 373 079,91 грн. та складається з: 10 574,64 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1 332 доларів США - заборгованості по строковим відсоткам, 2 491,43 долари США - відсотків на прострочену заборгованість.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, 29, заборгованість за кредитним договором №014/705989-KR від 28.08.2008 року в сумі 14 398,07 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 30 вересня 2016 року дорівнює 373 079,91 грн. та складається з: 10 574,64 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1 332 доларів США - заборгованості по строковим відсоткам, 2 491,43 долари США - відсотків на прострочену заборгованість.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 23 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: