Справа № 686/7846/16-ц
Провадження № 2/686/863/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Салоїд Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Лоб І.А.,

справа № 686/7846/16-ц;

сторони та інші учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ТДВ СК«Альфа-Гарант»;

співвідповідач: ОСОБА_2 ;

представники учасників справи:

представники позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

представники відповідача: ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

У квітні 2016 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом, в якому зазначав, що 10 липня 2015 року о 12 год. 50 хв. в м. Хмельницькому по вул. Західно-Окружній сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_2 , керуючи автомобілем реєстраційний номер НОМЕР_9 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України при виїзді з другорядної дороги на головну, не дав дорогу автомобілю під його керуванням, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що рухався по головній дорозі, допустив зіткнення, внаслідок чого автомобілю спричинені механічні пошкодження, чим для позивача завдані значні матеріальні збитки.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2015 року ОСОБА_2 за вказане визнано винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час скоєння ДТП була застрахована у ТДВ СК «Гарант», тому на відшкодування шкоди з вини ОСОБА_2 позивач має право відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказав, що у день ДТП 10 липня 2015 року він повідомив відповідача ТДВ СК «Гарант» про настання страхового випадку та 29 липня 2015 року звернувся до нього із заявою на виплату страхового відшкодування.

16 липня 2015 року представником відповідача ТОВ СК «Гарант» було здійснено огляд автомобіля позивача та визначено вартість матеріального збитку згідно звіту оцінювача № 13252. Така вартість визначена за висновком від 16 березня 2016 року № 74/16. Відповідач зобов`язаний був провести виплату страхового відшкодування у передбачені законом строки, а саме до 27 жовтня 2015 року, однак здійснив часткову виплату страхового відшкодування лише 2 червня 2016 року у сумі 5739,34 грн., з яких 877, 94 грн. - пеня за несвоєчасну сплату страхового відшкодування та 4861,40 грн. - страхове відшкодування матеріального збитку, замість належних до виплати 49500 грн. Внаслідок неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання позивач має право на стягнення решти недоплаченої суми страхового відшкодування, неустойки, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, тому просить суд стягнути з ТДВ СК «Гарант» на його користь 61435,44 грн., з яких 49500 грн. матеріальної шкоди в межах ліміту страхової виплати, 9504 грн. пені, 649,44 грн. трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1782 грн. інфляційного збільшення суми боргу за прострочення строків виплати страхового відшкодування, а також 500 грн. франшизи стягнути з ОСОБА_2 , а з обох відповідачів - 500 грн. витрат, пов`язаних з оплатою позивачем експертного дослідження, 619,35 грн. сплаченого судового збору.

В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали і просять його задовольнити. Пояснили, що автомобіль позивача під час ДТП дійсно відкинуло на узбіччя, де він зіткнувся з металоконструкціями, тому жодні пояснення учасників ДТП не суперечать дійсним обставинам справи.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили і просять в його задоволенні відмовити, пояснивши, що позивачем не надано доказів в обґрунтування переліку пошкоджених деталей автомобіля і, відповідно, розміру заподіяних збитків, що перевищував би виплачене страхове відшкодування.

Співвідповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву про повне визнання позову і розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності співвідповідача в судовому засіданні.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Позовну заяву подано до суду 07.04.2016 року. Разом з нею позивач подав клопотання про виклик свідка і про витребування доказів.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.04.2016 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду.

17.05.2016 року і 18.05.2019 року відповідач подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду і постановлення ухвали про участь представника відповідача в режимі відео конференції. Ухвалою суду від 26.05.2016 року зазначене клопотання задоволено.

10.06.2016 року позивач повторно подав клопотання про виклик свідка і про витребування доказів.

14.06.2016 року відповідач заявив клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи. Ухвалою суду від 15.06.2016 року клопотання задоволено, призначено судову авто-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

02.08.2016 року до суду надійшло клопотання судового експерта Найдука М.Л. про надання додаткових матеріалів для виконання судової експертизи та оплату її вартості.

08.09.2016 року ухвалою суду провадження у справі відновлено в зв`язку з не оплатою відповідачем судової експертизи, призначеної за його клопотанням.

14.09.2016 року судом задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів і долучення доказів до справи.

04.10.2016 року до суду надійшло повідомлення судового експерта Найдука М.Л. від 30.09.2016 року про неможливість надання висновку судової автотоварознавчої експертизи в зв`язку з ненаданням додаткових матеріалів за його клопотанням і відсутності оплати проведення експертизи.

19.10.2016 року до суду надійшло клопотання відповідача про приєднання до справи додаткових матеріалів та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

02.11.2016 року представником відповідача заявлено клопотання про призначення у справі судової авто-технічної експертизи.

28.11.2016 року представником відповідача заявлено клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи по наявних у справі матеріалах.

30.11.2016 року в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і відмовлено представнику позивача в допиті позивача і співвідповідача в якості свідків. Того ж дня позивач подав до суду клопотання, в якому зазначив перелік питань, які просить поставити на вирішення експерта в разі призначення автотехнічної експертизи за клопотанням відповідача. Ухвалою суду від 30.11.2016 року клопотання позивача і відповідача задоволено, призначено судову авто-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

15.03.2017 року до суду надійшов висновок експерта № 516А від 03.03.2017 року, виконаний судовим експертом Вельбоєм В.В. Хмельницького НДЕКЦ.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.03.2017 року провадження у справі відновлено, справу призначено до судового розгляду.

31.03.2017 року представник відповідача знову подав до суду клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи. Ухвалою суду від 31.03.2017 року в задоволенні клопотання відмовлено.

04.04.2017 року і 10.05.2017 року від представника відповідача надійшли до суду клопотання про участь відповідача в режимі відеоконференції. Судом задоволено клопотання.

22.08.2017 року від відповідача надійшло до суду клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи. Ухвалою суду від 22.08.2017 року в задоволенні клопотання відмовлено.

27.12.2017 року відповідач звернувся до суду з заявою про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

08.02.2018 року відповідачем подано до суду заяву про призначення комплексної судової експертизи на предмет вирішення питань авто технічного, транспортно-трасологічного та автотоварознавчого напрямку. Ухвалою суду від 08.02.2018 року в задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

24.04.2018 року від представника відповідача надійшло до суду клопотання про участь відповідача в режимі відеоконференції.

11.07.2018 року відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак його було відхилено судом.

17.12.2018 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з неможливістю явки в судове засідання, а також клопотання про виклик і допит свідків, огляд доказів за їх місцезнаходженням.

20.12.2018 року від відповідача надійшло до суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача.

Ухвалою суду від 17.04.2019 року задоволено клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

10.05.2019 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового розгляду справи в зв`язку з незадовільним станом здоров`я.

24.05.2018 року співвідповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності і повне визнання позову.

21.08.2019 року відповідач звернувся до суду з клопотанням про участь відповідача в усіх судових засіданнях по даній справі в режимі відеоканференції.

02.09.2019 року представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні 12 листопада 2019 року справу вирішено по суті, ухвалено рішення суду.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Встановлено, що автомобіль Volkswagen Golf Plus, д/н НОМЕР_4 , належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (арк. спр. 11 т. 1).

Співвідповідач ОСОБА_2 є власником автомобіля Mercedes-Benz 200, д/н НОМЕР_6 . Цивільно-правова відповідальність співвідповідача як власника зазначеного транспортного засобу була застрахована в період з 18.12.2014 року по 17.12.2015 року у відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант». Договором страхування визначено ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, - 50000 грн. (франшиза - 500 грн). Зазначені обставини підтверджуються полісом № АІ/0627267 від 18.12.2014 року (арк. спр. 18 т. 1).

10.07.2015 року біля 12 год. 50 хв. співвідповідач в м. Хмельницький по вул. Західно-Окружній, керуючи автомобілем Mercedes-Benz 200, д/н НОМЕР_6 , при виїзді з другорядної дороги на головну не дав дорогу автомобілю Volkswagen Golf Plus, д/н НОМЕР_4 , який рухався по головній, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

У складеній на місці події інспектором ДАІ ОСОБА_7 схемі місця ДТП, наявній в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 686/14265/15-п, оглянутої судом (копія міститься на арк. спр. 15 т. 1), викладено наступний перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП автомобілем Volkswagen Golf Plus, д/н НОМЕР_4 :

- потертість задніх лівих дверей,

- потертість передньої лівих дверей,

- розбите ліве дзеркало заднього виду,

- деформовано переднє ліве крило,

- деформовано капот,

- розрив бампера

- витік тосолу,

- деформована передня ліва сторона лонжерона,

- розбито лобове скло,

- розбито передню ліву фару,

- деформовано переднє праве крило,

- деформовано передні праві двері,

- деформовано задні праві двері,

- деформовано заднє праве крило,

- спрацювали дві подушки безпеки.

В наявних у цій же справі поясненнях ОСОБА_1 (копія міститься на арк. спр. 14 т. 1) зазначено, що автомобіль співвідповідача в`їхав в праву сторону його автомобіля, від чого спрацювали подушки безпеки.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2015 року (арк. спр. 17 т. 1) співвідповідача за фактом даної ДТП визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

10.07.2015 року позивач подав відповідачеві повідомлення про ДТП від потерпілого (арк. спр. 178 - 179 т. 1). Про настання ДТП того ж дня повідомив відповідача і співвідповідач (арк. спр. 126 т. 1).

13.07.2015 року відповідач звернувся до УДАІ УМВС України в Хмельницькій області з запитом за вих. № 12/2499 (арк. спр. 88 т. 1), в якому просив надати копії адміністративних матеріалів, а також розширену довідку ДАІ щодо обставин ДТП.

13.08.2015 року оцінювачем ОСОБА_8 було виготовлено звіт № 13252 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Golf Plus, д/н НОМЕР_4 , в межах процедури визначення відповідачем можливості та розміру виплати страхового відшкодування позивачеві (арк. спр. 90 - 119 т. 1). В цьому звіті зазначено, що матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Volkswagen Golf Plus, д/н НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження складає 168277,99 грн. з урахуванням ПДВ, 140231,67 грн. без урахування ПДВ.

14.08.2015 року відповідачем було надіслано позивачеві лист про необхідність надання заяви про страхове відшкодування і відомостей про банківські реквізити для виплати страхового відшкодування (арк. спр. 89 т. 1).

08.12.2015 року начальником ПЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області було затверджено висновок за результатами перевірки по зверненню в.о. директора з врегулювання збитків ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_9 за фактом неправомірних, на його думку, дій ОСОБА_2 . В ході перевірки ОСОБА_2 повідомив, що відповідач не сплачує йому страхового відшкодування і вирішення питання про стягнення збитків відбувається в судовому порядку (арк. спр. 55 т. 1).

10.12.2015 року позивач надіслав до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, скаргу (арк. спр. 19 - 21 т. 1), в якій зазначив, що строк виплати страхового відшкодування минув 12.10.2015 року, однак страховик так і не надав йому чіткої відповіді щодо прийнятого рішення.

18.12.2015 року за замовленням відповідача було виготовлено висновок № 2015-1812 експертного дослідження механізму та обставин пригоди за участі автомобіля Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_6 , та Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 (арк. спр. 120 - 125 т. 1), в якому зазначено, що на автомобілях Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_6 , та Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , слідів для взаємного їх контакту не виявлено. Пошкодження правої бокової поверхні автомобіля Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , не могли утворитися внаслідок контакту з автомобілем Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_6 , а характерні для контакту з однорідним об`єктом, найбільш вірогідно будівельного типу, не виключено з металоконструкціями. Покази водіїв автомобілів Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_6 , та Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , в частині контактування між собою вказаних транспортних засобів та механізму розвитку вказаної ними ДТП технічно неспроможні.

24.12.2015 року відповідачем було складено страховий акт № ЦВ/15/1211, за яким визнано факт настання 10.07.2015 року страхового випадку, однак у виплаті позивачу страхового відшкодування відмовлено на підставі п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (арк. спр. 126 т. 1).

Того ж дня, 24.12.2015 року відповідач надіслав позивачеві лист за вих. № 12/4456 про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстави надання свідомо неправдивих відомостей про характер та обставини ДТП з метою отримання незаконного страхового відшкодування (арк. спр. 141 - 142 т. 1).

14.01.2016 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, надіслала позивачу листа за вих. № 140/13-12 (арк. спр. 22 т. 1), в якому повідомила про виявлення ознак порушення страховиком законодавства у сфері фінансових послуг, а саме щодо прийняття невмотивованого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

03.02.2016 року позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, зі ще однією скаргою (арк. спр. 23 - 24 т. 1), в якій повідомив, що не отримував в письмовому вигляді жодного рішення страховика і не знає про підстави відмови у виплаті страхового відшкодування.

Того ж дня позивач звернувся до відповідача з листом про надання йому матеріалів щодо страхового випадку і рішення щодо виплати страхового відшкодування (арк. спр. 26 т. 1).

05.02.2016 року позивач вдруге звернувся до відповідача з аналогічним запитом.

11.02.2016 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, надіслала позивачеві розпорядження Нацкомфінпослуг від 28.01.2016 року № 254 «Про застосування заходу впливу до ТДВ СК «Альфа-Гарант»» (арк. спр. 25 т. 1).

03.03.2016 року відповідач надіслав позивачеві відповідь (арк. спр. 129 т. 1) про те, що лист про відмову у виплаті страхового відшкодування вже було раніше направлено. Жодних документів на запит не надано.

16.03.2016 року за замовленням позивача було виконано висновок № 74/16 експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження (арк. спр. 28 - 51 т. 1), в якому зазначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Volkswagen Golf Plus, д/н НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження, зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 16.07.2015 року (арк. спр. 106 - 119 т. 1), станом на момент огляду 16.07.2016 року, складає 276492,97 грн.

23.03.2016 року позивач втретє звернувся до відповідача з запитом про надання матеріалів, зібраних за фактом настання страхового випадку за участю його автомобіля.

18.04.2016 року відповідач надіслав позивачеві відповідь за вих. № 12/1327 (арк. спр. 140 т. 1) про те, що лист про відмову у виплаті страхового відшкодування вже було направлено, а надання копій інших документів законодавством не передбачено.

31.05.2016 року за замовленням відповідача було виконано висновок спеціаліста аварійного комісара ОСОБА_10 за вих. № 0009 (арк. спр. 5 - 14 т. 2), в якому зазначено, що пошкодження транспортного засобу Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , не відповідають пошкодженням, які могли утворитись в результаті контакту з транспортним засобом Mercedes-Benz 200, д/н НОМЕР_6 , з технічної точки зору. У разі контакту транспортного засобу Mercedes-Benz 200, д/н НОМЕР_6 , з транспортним засобом Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , могли утворитись наступні пошкодження на Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , що повинні мати не блокуючий, а ковзаючий характер, тобто без розривів матеріалу та суттєвих його деформацій: переднього бамперу з правої сторони, переднього правого крила, передніх правих дверцят.

На підставі зазначеного висновку відповідач визначив розмір страхового відшкодування в сумі 4861,40 грн., розмір пені за несвоєчасну сплату страхового відшкодування в сумі 877,94 грн. і 2.06.2016 року сплатив позивачу вказані суму шляхом зарахування на його картковий рахунок, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11.10.2016 року (арк. спр. 189 т. 1).

У виконаному за ухвалою суду висновку експерта від 03.03.2017 року № 516А (арк. спр. 207 - 210 т. 1) зазначено, що вирішити питання, чи спроможні покази водіїв обох автомобілів для взаємного їх контакту в результаті дорожньо-транспортної події, яка мала місце 10.07.2015 року по вул. Західно-Окружна у м. Хмельницький за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за наданими матеріалами цивільної та адміністративної справи не видалося за можливе в зв`язку із недостатністю слідової інформації та неповнотою показів учасників пригоди. Вирішити питання про те, чи могли утворитись сліди механічних пошкоджень автомобіля марки Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , належного на час ДТП ОСОБА_1 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди 10.07.2015 року на вул. Західно-Окружна, згідно матеріалів справи та фотознімків автомобілів, оскільки автомобіль Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , відчужений, а автомобіль Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_6 , частково відремонтований, не видалось за можливе.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Позивачем надано в якості доказу копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 10.07.2015 року (арк. спр. 13 т. 1), які суд до уваги не бере, оскільки вказані покази ОСОБА_2 вже були оцінені судом під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, а доказової інформації, необхідної для даної справи, вони не містять.

Також позивачем надано фотографії металоконструкцій (арк. спр. 145, 190 т. 1), які суд до уваги не бере, оскільки з них неможливо об`єктивно встановити місцезнаходження зображених на них об`єктів. Окрім того, схема місця дорожньо-транспортної пригоди спростовує пояснення позивача ОСОБА_1 , допитаного як свідка ОСОБА_7 та відповідача ОСОБА_2 та не містить зображення металоконструкцій, на які ніби-то відкинуло під керуванням позивача, внаслідок його зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідачем надано суду висновок № 2015-1812 експертного дослідження механізму та обставин пригоди за участі автомобіля Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_6 , та Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 (арк. спр. 120 - 125 т. 1), який суд як доказ відхиляє, оскільки він спростовується виконаним за ухвалою суду висновком експерта від 03.03.2017 року № 516А (арк. спр. 207 - 210 т. 1).

Суд відхиляє надану відповідачем в якості доказу копію платіжного доручення № 23221 від 02.06.2016 року (арк. спр. 3 т. 2), оскільки в ньому відсутні підписи, печатка, а вказана сума не збігається з належно оформленою довідкою банку про зараховану позивачеві суму страхового відшкодування.

Крім того, відповідач надав суду скріншот з інформацією про суми виплат позивачеві. Зазначений доказ суд до уваги не бере, оскільки він не містить ані назви, ані підпису, з його змісту неможливо встановити, з якого документа він зроблений.

Також відповідачем надано суду висновок спеціаліста (аварійний сертифікат) за вих. № 0009 від 31.05.2016 року (арк. спр. 5 - 14 т. 1) і розрахунок вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Golf, д/н НОМЕР_4 , в ДТП 10.07.2015 року по пошкодженнях, визначених на підставі висновку спеціаліста (аварійного сертифіката) вих. № 0009 від 31.05.2016 року (арк. спр. 33 - 38 т. 2). Зазначені докази суд відхиляє, оскільки вказані висновок і розрахунок необґрунтовані і містять лише вибірковий перелік пошкоджень, запчастин і робіт, необхідних для відновлення автомобіля позивача після ДТП.

В матеріалах справи наявні два документи щодо визначення розміру збитків, завданих позивачеві пошкодженням його авто під час ДТП:

- виконаний оцінювачем ОСОБА_8 звіт № 13252 від 13.08.2015 року про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Golf Plus, д/н НОМЕР_4 (арк. спр. 90 - 119 т. 1),

- виконаний 16.03.2016 року судовим експертом Бурдашем С.П. висновок № 74/16 експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження (арк. спр. 28 - 51 т. 1).

Із двох зазначених доказів суд бере до уваги висновок експертного дослідження, оскільки він виконаний судовим експертом, відповідно звіт відхиляє. При цьому суд також бере до уваги, що станом на дату виконання експертного дос Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 44638.6 грн. страхового відшкодування за збитки, завдані під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.07.2015 року, судових витрат, а всього - 49995,00 грн. (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн. франшизи в порядку відшкодування за збитки, завдані під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.07.2015 року, 5,00 грн. судових витрат, а всього - 505,00 грн. (п`ятсот п`ять гривень 00 копійок).

лідження минуло більш як півроку і з часу ДТП, і з часу складання вище вказаного звіту, а страхове відшкодування все ще не було сплачено позивачеві, що сприяло відображеному у висновку зростанню суми збитків внаслідок зростання цін на відповідні запчастини і ремонтні роботи.

Суд відхиляє заслухані в ході судового розгляду справи показання свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що автомобіль ОСОБА_1 внаслідок зіткнення з автомобілем марки Mercedes-Benz 200, д/н НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2 зіткнувся з металоконструкціями на узбіччі дороги. Проте чому схема ДТП не відповідає його таким показам пояснити не зміг. Його пояснення в цій частині суперечать іншим зібраним у справі доказам. Зокрема, матеріали справи про адміністративне правопорушення, сформовані за фактом ДТП 10.07.2015 року, не містять жодної згадки про наявність яких би то не було металевих конструкцій на дорозі, на узбіччі або в кюветі на місці події. Дані про зіткнення з такими металоконструкціями відсутні і в протоколі про адміністративне правопорушення, і в відібраних на місці події поясненнях водіїв, і в постанові про притягнення співвідповідача до адміністративної відповідальності. За таких обставин суд дійшов висновку про невідповідність заслуханих в ході розгляду справи свідчень ОСОБА_7 .

5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Позивач стверджує, що страхова компанія безпідставно відмовила йому у виплаті страхового відшкодування.

Суд погоджується з таким твердженням, оскільки факт настання ДТП і пошкодження автомобіля позивача (тобто страховий випадок) підтверджується постановою суду про притягнення співвідповідача до відповідальності, тому ставити під сумнів заподіяння позивачеві збитків від ДТП відповідач не міг.

Позивач зазначає, що відповідач має сплатити йому 49500 грн. страхового відшкодування в межах ліміту страхування, а співвідповідач - 500 грн. франшизи.

Суд вважає такі обрахунки обґрунтованими, оскільки щонайменш дві подушки безпеки, що спрацювали під час ДТП в автомобілі позивача (підтверджено поясненнями позивача, відібраними одразу після ДТП, схемою, доданою до протоколу про адміністративні правопорушення, протоколом огляду транспортного засобу від 16.07.2015 року на арк. спр. 35 т. 1), потребують заміни (про це зазначено в ремонтній калькуляції на арк. спр. 38 т. 1) і коштують 27630,04 грн. та 23979,71 грн. (про це зазначено в ремонтній калькуляції на арк. спр. 39, зворот, т. 1), тобто загалом 51609,75 грн. без врахування вартості робіт з їх заміни, що вже перевищує суму страхового ліміту у даній справі.

Разом з тим, від вказаної суми (49500 грн.) слід відняти суму добровільно сплаченого відповідачем позивачеві 02.06.2016 року страхового відшкодування (4861,40 грн.). Таким чином, сума страхового відшкодування до стягнення становитиме 44638,60 грн., тобто позов в цій частині підлягає до задоволення частково.

Натомість сума франшизи 500 грн. підлягає стягненню з винуватця ДТП, котрим є співвідповідач, який заявлені до нього позовні вимоги повністю визнав.

Позивач також стверджує, що з відповідача на його користь слід стягнути 9504,00 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за 160 днів, тобто до часу звернення з даним позовом до суду.

Однак зазначена вимога не підтверджена доказово. Позивач стверджує, що заяву про виплату страхового відшкодування він подав страховику 29.07.2015 року, а відповідач стверджує, що така заява була подана 29.09.2015 року, проте жоден з них не надав суду будь-яких доказів з цього приводу. За таких обставин, а також враховуючи добровільне відшкодування відповідачем позивачеві пені в сумі 877,94 грн., суд вважає зазначену позову вимогу такою, що задоволенню не підлягає.

З тих же підстав не видається за можливе провести обрахунок 3% річних та інфляційних втрат на прострочену суму, тому позовні вимоги щодо їх стягнення в сумах 649,44 грн. і 1782,00 грн. відповідно також не підлягають до задоволення.

Надалі позивач стверджує, що в зв`язку із необхідністю визначення дійсного розміру завданих йому в ДТП збитків він змушений був нести витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження належного йому автомобіля, а саме сплатив вартість такого дослідження в сумі 500 грн. Однак доказів понесення таких витрат позивач суду не надав, тому вони не підлягають до стягнення з відповідача.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Внаслідок ДТП позивач зазнав збитків, які виразились в пошкодженні належного йому на праві власності автомобіля.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Такою особою є співвідповідач, вина якого у скоєнні ДТП встановлена постановою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір збитків належно підтверджено вище переліченими доказами, в тому числі визначено на час звернення з позовом до суду внаслідок виконання висновку експертного дослідження.

За змістом ст. 29 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі: Закон) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки цивільно-правова відповідальність співвідповідача як власника транспортного засобу, котрим заподіяно шкоду, застрахована у відповідача, правомірними є вимоги позивача про покладення на відповідача оплати в межах ліміту відповідальності завданих співвідповідачем внаслідок ДТП реальних збитків.

За п. 36.6. статті 36 Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

За таких обставин співвідповідач має відшкодувати позивачеві суму франшизи, передбачену договором страхування.

7. Норми права, заявлені сторонами, однак не застосовані судом

Суд не застосовує п. 36.5 ст. 36 Закону щодо сплати пені, а також ст. 625 ЦК України щодо відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, оскільки позовні вимоги в цій частині не були доведені позивачем.

8. Судові витрати

Судові витрати у справі складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 619,36 грн. Оскільки позов задоволено частково, його слід відшкодувати пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме:

1) 50000 грн. задоволених позовних вимог х 619,36 грн. сплаченого судового збору : 61935,44 грн. заявлених позовних вимог = 500 грн. судового збору до відшкодування;

2) 49500 грн. = 99% присудженої суми, 500 грн. = 1% присудженої суми;

3) 99% від 500 грн. = 495 грн. відшкодування судового збору з відповідача;

4) 1% від 500 грн. = 5 грн. відшкодування судового збору зі співвідповідача.

На підставі викладеного та керуючись 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, ч. 1, 4, 6 ст. 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. 263, 264, 265, 266, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22, ч. 2 ст. 1187, ч. 2 ст. 1192, ч. 1 ст. 1194 ЦК України, ст. ст. 29, 36 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 44638.6 грн. страхового відшкодування за збитки, завдані під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.07.2015 року, судових витрат, а всього - 49995,00 грн. (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн. франшизи в порядку відшкодування за збитки, завдані під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.07.2015 року, 5,00 грн. судових витрат, а всього - 505,00 грн. (п`ятсот п`ять гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного рішення суду: 22.11.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», 01133, м.Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 26, Ідентифікаційний код юридичної особи 32382598.

Співвідповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя: Позов задовольнити частково.