КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №758/8854/19 головуючий у І інстанції: Захарчук С.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Гуля В.В.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії, бездіяльність та рішення начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Київ Попович Яни Валеріївни, заінтересована особа - Відкрите акціонерне товариство «Київспецтранс».

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із вищевказаною скаргою.

Зазначав, що постановою Подільського районного суду міста Києва від 24 квітня 2017 року кримінальна справа, щодо нього була закрита, арешт із всього майна знятий.

Просив визнати неправомірні дії, бездіяльність та рішення начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Попович Я.В. по відмову у скасуванні арешту на його майно, накладеного постановою від 13 січня 2014 року.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд допустився порушення норм процесуального права.

Вказує, що скарга повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства, судом, який видав виконавчий документ, відтак висновки суду, щодо необхідності звернення із скаргою в порядку адміністративного судочинства вважає помилковими.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити на продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали свою позицію. Інші учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 оскаржується дії та бездіяльність державного виконавця під час виконання виконавчого листа виданого на виконання вироку Подільського районного суду м.Києва, дана скарга повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст. 535 КПК України, у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб щодо виконання судового рішення, ухваленого у кримінальному провадженні, КПК України не встановлює.

Наведені приписи чинного законодавства дають підстави для висновку, що оскарження учасником виконавчого провадження (боржником) дій державного виконавця з примусового виконання ухвали слідчого судді, постановленої у кримінальному провадженні, та постанови державного виконавця про арешт майна боржника, винесеної на виконання цієї ухвали, має відбуватися за правилами адміністративного судочинства, оскільки ні КПК України, ні ЦПК України не встановлюють іншого порядку судового оскарження цих дій і постанови (близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду зробила у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 757/61236/16-ц).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України). Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Право на звернення за правилами цивільного судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого згідно з ЦПК України, та його примусовим виконанням відповідним органом.

У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження (ч. 3 ст. 535 КПК України).

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч. 1 ст. 287 КАС України).

Оскарження учасником виконавчого провадження (боржником) дій державного виконавця з примусового виконання ухвали слідчого судді, постановленої у кримінальному провадженні, та постанови державного виконавця про арешт майна боржника, винесеної на виконання цієї ухвали, має відбуватися за правилами адміністративного судочинства, оскільки ні КПК України, ні ЦПК України не встановлюють іншого порядку судового оскарження цих дій і постанови.

Вищезазначена позиція висвітлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року (справа № 760/14437/18).

Таким чином, місцевий суд прийшов до вірного висновку, що оскарження учасником виконавчого провадження (боржником) дій державного виконавця з примусового виконання ухвали постановленої у кримінальному провадженні має відбуватися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційноїінстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягомтридцятиднів.

Головуючий

Судді: