Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/883/19

Провадження №2/377/344/19

20 грудня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання -Прядко Н.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру спадкової частки, -

УСТАНОВИВ:

13 листопада 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визначити, що частка, яка залишилася як спадок після смерті його бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Славутичі Київської області, складає:

- 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка була набута у спільну сумісну власність за Договором купівлі-продажу, посвідченим 20 червня 2000 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим номером 2996, зареєстрованим 21 червня 2000 року Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 278/19.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у м. Славутич на даний час мешкає дід позивача ОСОБА_2 , а до моменту смерті мешкала і його бабуся - ОСОБА_3 , по лінії його матері ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 рік у м. Славутич померла бабуся позивача ОСОБА_3 .. За життя ОСОБА_3 у державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області 05 травня 2017 року посвідчила заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 517, за яким вона заповіла позивачу усе майно, де б вона не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право. Згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого 20 червня 2000 рокудержавним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2996, дід позивача ОСОБА_2 та його бабуся ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність без визначення часток трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , частка у якій залишилася після смерті бабусі як спадщина. 21 червня 2000 року їх право спільної суміснрої власності на даний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області у реєстровій книзі №1 за реєстровим № 278/19. 03 листопада 2017 року за заявою позивача про прийняття спадщини його бабусі ОСОБА_3 державним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області була відкрита спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 61494749, номер у нотаріуса 108/2017. Серед спадкоємців першої черги за законом на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3 , на сьогоднішній день дід позивача ОСОБА_2 , який 03 листопада 2017 року у державного нотаріуса посвідчив заяву про відмову від прийняття спадщини за законом його дружини ОСОБА_3 , в якій зазначив про те, що йому відомо про зміст заповіту, складеного його дружиною на користь позивача ОСОБА_1 , та його відмову як непрацездатної особи від обов`язкової частки у спадщині. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини позивачу було надано відповідь про неможливість вчинення цих дій без визначення спадкової частки ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності, тому він звернувся до суду з даним позовом.

В підготовче засідання позивач та відповідач не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позову в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 серпня 1992 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Анапа Краснодарського краю, Росія. Його батьками записані: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно довідки управління адміністративних послуг від 05.11.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

З експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії, засідання № 38 від 02 вересня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 має захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.14).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 , 1935 року народження, та ОСОБА_7 , 1936 року народження, 09 червня 1962 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_8 , дружині - ОСОБА_8 (а.с.15).

Як вбачається з Договору купівлі-продажу, посвідченого 20 червня 2000 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 2996, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 продали, а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 купили квартиру АДРЕСА_1 (а.с.16).

21 червня 2000 року їх право спільної суміснрої власності на квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області і записано у реєстровій книзі №1 за реєстровим № 278/19 (а.с.16 - зворотня сторона).

Факт смерті ОСОБА_3 17.10.2017 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 18 жовтня 2017 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а. с. 20).

З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 07.11.2019 року, виданої управління адміністративних послуг, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 01.08.2000 р. по 01.11.2017 р. (а.с.17).

Як видно із матеріалів спадкової справи № 108/2017, ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області 05 травня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 517, згідно якого ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

03 листопада 2017 року позивачем було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті його бабусі ОСОБА_3 до Славутицької міської державної нотаріальної контори, на підставі якої державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа номер 108/2017.

03 листопада 2017 року ОСОБА_2 до Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області подав заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, в якій зазначено, що він, як непрацездатна особа за віком, за своєю справжньою волею відмовляється від обов`язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_3 .

03 листопада 2017 року ОСОБА_2 до Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області було подано заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, в якій зазначено, що він, як непрацездатна особа за віком, за своєю справжньою волею відмовляється від обов`язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_3 (а.с.22).

25 жовтня 2019 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, якою відмовлено ОСОБА_14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 на частку квартири АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що частка померлої ОСОБА_3 у даному майні не визначена (а.с.23).

Таким чином, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття жилого приміщення за договором купівлі-продажу не було визначено розмір часток кожного з співвласників в тому числі і ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За змістом ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Як зазначено у ч.2 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що спадковим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , є належна їй на праві спільної сумісної власності 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , розмір якої міг бути визначений без звернення до суду тільки за її життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 384 гривні 20 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що частка, яка залишилася як спадок після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Славутичі Київської області, складає 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка була набута у спільну сумісну власність за Договором купівлі-продажу, посвідченим 20 червня 2000 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим номером 2996, зареєстрованим 21 червня 2000 року Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 278/19.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 гривень.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Славутичі Київської області повернути ОСОБА_14 384,20 гривень сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції № 0.0..1 від 12.11.2019 року, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 377/883/19, провадження № 2/377/344/19.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 20 грудня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька