Номер провадження 2/756/2483/19
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценка О.М.,

за участі секретаря судових засідань Пляса Р.Б.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди, неустойки та відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди, неустойки та відшкодування моральної шкоди. А саме, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті орендних платежів за червень, липень, серпень 2018 року в розмірі 87000,00 грн., заборгованість по сплаті комунальних платежів за 2 місці в розмірі 5800,00 грн., заборгованість по сплаті комунальних платежів за період з 01.09.2018 по 24.09.2018 в розмірі 1639,59 грн., неустойка за користування приміщенням в період 05.09.2018 по 24.09.2018 в розмірі 38666,80 грн., послуги за прибирання приміщення в розмірі 3000,00 грн.; інфляційні втрати в розмірі 179,00 грн., 3% річних в розмірі 726,99 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. 01.07.2017 між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна, відповідно до якого позивач надав відповідач в користування нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , а також, передано в користування меблі, устаткування та обладнання, що знаходиться в приміщенні згідно акту прийому-передачі №1 до Договору №01/07 оренди нерухомого майна (квартири) від 01.07.2017. Розмір орендної плати встановлено у розмірі 1100,00 доларів США або 29000,00 грн. на місяць. Відповідач додатково сплачує вартість всіх комунальних послуг, використаної ним холодної та гарячої води, електроенергії, опалення, телекомунікаційних послуг, інтернету тощо. Строк дії договору становить 1 рік з 01.07.2017 по 01.07.2018. В подальшому строк дії договору було продовжено ще на рік в силу п. 5.2 Договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу приміщення на умовах, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, протягом літа 2018 року не сплачував орендні платежі та комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.09.2018 утворилась заборгованість зі сплати орендних платежів у розмірі 87000,00 грн., з оплати комунальних послуг у розмірі 5800,00 грн. 01.09.2018 позивач вручив відповідачу письмове повідомлення про припинення договору з вимогою звільнити приміщення у строк до 05.09.2018 та передати приміщення і майно, що входить до його складу в належному стані. Проте, жодних дій спрямованих на виконання зазначених у повідомленні відповідачем здійснено не було. 07.09.2018 на адресу відповідача, зазначену у договорі, та на адресу орендованого приміщення поштою надіслано повідомлення про дострокове припинення дії договору. Відповідач лише 24.09.2018 звільнив орендоване приміщення. Під час обстеження було виявлено пошкодження майна та недостачу речей. Керуючись ст. 785 ЦК України позивач вважає, що відповідач має сплатити неустойку в розмірі подвійної плати за користуванням приміщенням за період з 05.09.2018 по 24.09.2018. Також, п. 3.12 Договору відповідач зобов`язаний сплатити за послуги клінінгу в розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 174,00 грн. інфляційного відшкодування та 726,99 грн. в якості 3% річних від простроченої суми заборгованості. Діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10000,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.11.2018 постановлено позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди, неустойки та відшкодування моральної шкоди передати до Оболонського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.12.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.08.2019 прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди. Відповідно до якого ОСОБА_4 просить визнати договір оренди нерухомого майна №01/07 від 01.07.2017, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вимоги позову обґрунтовані тим, що п. 4.1 Договору сума в гривнях підлягає коригуванню один раз в чотири місяці і коригується відповідно до значення комерційного курсу продажу долару США на момент розрахунку. Але, яким чином буде визначатися комерційний курс продажу долару США сторонами визначено не було. ОСОБА_4 намагався домовитися з ОСОБА_3 щодо часткової сплати за оренду в квартирі в іноземній валюті, оскільки в нього не було достатніх коштів. Проте ОСОБА_3 категорично відмовилась. ОСОБА_4 вказує, що сторони під час укладення договору домовлялися, що плата буде лише в доларах США, а тому зазначили 29000,00 грн. сума яка не є остаточною та підлягає коригуванню. Отже, сторони остаточно так і не домовилися щодо сплати за оренду приміщення в гривні. У Декреті Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.93 №15-93 (чинному на дату укладення Договору) встановлено режим здійснення валютних операцій та території України. Статтею 7 Декрету визначено, що у розрахунках між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту використовується засіб платежу іноземна валюта. Такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки. Таким чином, засіб платежу, встановлення ціни у Договорі в іноземній валюті, розрахунки сторін договору в іноземній валюті та визначення грошового еквіваленту зобов`язання в іноземній валюті не є тотожними поняттями. Отже, зобов`язання за договором були виражені в іноземній валюті, а не в грошовій одиниці України - гривні, що не відповідає вимогам ст. 524 ЦК України. Враховуючи те, що засіб платежу та встановлення ціни у Договорі було визначено в іноземній валюті без визначення грошового еквіваленту, а тому договір оренди нерухомого майна №01/07 від 01.07.2017 квартири АДРЕСА_1 недійсним.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги первісного позову підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позові; вимоги зустрічного позову не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги первісного позову не визнав, заперечував щодо їх задоволення; вимоги зустрічного позову підтримав, просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 19.01.2004 (а.с. 9)

Муж ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_4 (орендар) було укладено договір №01/07 оренди нерухомого майна від 01.07.2017, відповідно до якого орендодавець надав орендарю в оренду нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1, що належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності. Загальний строк оренди приміщення становить 1 рік, з 01.07.2017 по 01.07.2018 (а.с. 10-13).

Відповідно до акту прийому-передачі №1 до договору №01/07 оренди нерухомого майна (квартири) від 01.07.17 від 05.07.2017 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 97,9 кв.м., меблі, устаткування та обладнання, що в ньому знаходяться; орендодавець засвідчив про погодження надходження орендної плати за перший місяць та гарантійної суми, згідно договору оренди (а.с. 14-16).

ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 написала вимогу від 01.09.2018, відповідно до якої просила звільнити приміщення у строк до 05.09.2018 та передати приміщення та майно, що входить до його складу в належному стані, а також, сплатити заборгованість за орендною платою у сумі 87000 грн. негайно, відшкодувати вартість комунальних послуг з утримання приміщення та прибудинкової території в сумі 1762 грн. негайно, відшкодувати вартість спожитих комунальних послуг (електроенергія, холодна та гаряче водопостачання) згідно лічильників станом на 01.09.18 та телекомунікаційних послуг в сумі 4038 грн. негайно (а.с. 17-18).

Разом з тим, з відмітки на вимозі не можливо встановити факт отримання її ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_3 07.09.20108 складено на ім`я ОСОБА_4 повідомлення про дострокове припинення дії Договору оренди №01/07 від 01.07.2017 на підставі п. 5.3. Договору оренди та ст. 611, 615 ЦК України. Згідно якого ОСОБА_3 повідомляє, що станом на 05.09.2018 ОСОБА_4 має 3-х місячну заборгованість по орендній платі за квартиру (неоплачені орендні платежі за червень, липень, серпень 2018 року) та повідомляє про дострокове припинення договору оренди №01/07 від 01.07.2017 на підставі п. 5.3 Договору оренди. Однак, дане повідомлення не містить підпису та відмітки про отримання ОСОБА_4 (а.с. 19-20).

Як вбачається з службових чеків та опису вкладень Укрпошти вищевказане повідомлення направлено ОСОБА_3 на дві адреси ОСОБА_4 : АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 (а.с. 21-22).

Також, ОСОБА_3 на ім`я дільничного офіцера поліції Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 направлено заяву про вжиття заходів реагування по попередженню вчинення кримінального правопорушення від 06.09.2018. Відповідно до якої просить провести перевірку відомостей щодо заявлених відомостей та здійснити попереджувальні заходи щодо недопущення в подальшому злочинних дій з боку громадянина ОСОБА_4 по відношенню до неї та її майна, а також, забезпечити їй право на проживання в належній їй на праві власності квартири (а.с. 23).

24.09.2018 складено акт в присутності ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 , АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 , АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 , АДРЕСА_7 , про те, що в їх присутності за згодою власника квартири АДРЕСА_1) ОСОБА_3 було демонтовано замок у вхідній двері в квартиру АДРЕСА_2 , який був встановлений колишнім орендарем даної квартири - ОСОБА_4 . Під час огляду квартири було встановлено наступні пошкодження та недостачу речей: розбите скло у вбудованій двері-перегородці, яка веде до ванної кімнати; пошкоджені регулятори кухонної плити; пошкоджено шкіряну оббивку на дивані у кухні; пошкоджені та сильно забруднені пуф та крісло у вітальні; зникла підставка-ложемент для столових приборів на кухні у ящику; зламаний пульт для телевізора (а.с. 24).

Відповідно до договору робіт №12102018 від 12.10.2018, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , останній зобов`язався виконати роботи з генерального прибирання об`єкту нерухомості, що належить ОСОБА_3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Винагорода виконавцю становить 3000,00 грн. (а.с. 52).

За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату (ч. 1 ст. 810 ЦК України).

Відповідно до п. 5.2. Договору при належному виконанні умов цього Договору обома сторонами даний договір за усною домовленістю сторін пролонгується ще на один рік.

Сторони не надали суду належних та допустимих доказів того, що ними було досягнуто усної домовленості щодо пролонгації договору ще на рік.

Крім того, судом не встановлено факту належного виконання умов договору оренди орендарем ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що строк дії договору оренди нерухомого майна (квартири) №01/07 від 01.07.2017 закінчився 01.07.2018.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивач як сторона по справі зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач ОСОБА_3 не довела обставини, на які посилалася, як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, згідно статті 627 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як визначає п. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України).

У даному випадку, наявність підписаного правочину свідчить про те, що обидва учасники бажали укласти правочин і, що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому.

Крім того, законодавством України чітко врегульовані питання щодо недійсності угод ст. 215-216 Цивільного кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Обставин, визначених частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України при розгляді даної справи судом не встановлено.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що сторони, підписавши спірний договір, встановили факт досягнення згоди між собою щодо всіх істотних умов договору оренди.

Враховуючи те, що відсутні підстави для визнання договору оренди недійсним, то у задоволенні вимог зустрічної позовної заяви про визнання недійсним договору оренди слід відмовити.

Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

З викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 259, 261, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором оренди, неустойки та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 ) про визнання договору недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення - 05.12.2019.

Суддя О.М. Луценко