ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/18/19Головуючий по першій інстанції Казидуб О.Г.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції Вініченко Б.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича, ОСОБА_1 , Державного підприємства «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 , про визнання недійсними прилюдних торгів, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця Бурмаги Є.А., Дудки Сергія Андрійовича, Державного підприємства «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимо гна предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 , про визнання недійсними прилюдних торгів.

При подачі позову позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, зазначаючи, що предметом позову є визнання недійсним правочину, що укладений за результатами прилюдних електронних торгів, які проведені Державним підприємством «СЕТАМ» за заявкою приватного виконавця Бурмаги Є.А. з реалізації належної їй двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , оформлений відповідно до Протоколу №395993 проведення електронних торгів від 1 квітня 2019 року, згідно якого переможцем торгів (покупцем майна) визнаний єдиний учасник №3 ОСОБА_1 .

Вважає, що належним способом забезпечення позову є заборона приватному виконавцю затверджувати акт про проведені електроні торги та заборона нотаріусу видавати свідоцтво про право власності на квартиру за результатами проведення прилюдних електронних торгів. В разі невжиття заходів для забезпечення позову переможцю торгів ОСОБА_1 буде видано свідоцтво про право власності на квартиру, що зумовлює його незаконну реєстрацію права власності та незаконне розпорядження нею на власний розсуд.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2019 року заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено. Заборонено приватному виконавцю Бурмазі Є.А. затверджувати акт про проведені електронні торги, які проведені Державним підприємством «СЕТАМ» за заявкою приватного виконавця Бурмаги Є.А. з реалізації належної ОСОБА_7 двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , оформлений відповідно до Протоколу №395993 проведення електронних торгів від 01.04.2019 року, згідно якого переможцем торгів (покупцем майна) визнаний єдиний учасник №3 ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована наявністю між сторонами спору, предметом якого є визнання недійсним електронних торгів квартири АДРЕСА_1 , які проведені ДП «СЕТАМ, а також неможливістю виконання рішення, у випадку задоволення позову, в результаті реалізації ДП «СЕТАМ» вказаної квартири. Також судом зазначено, що заборона приватному виконавцю Бурмазі Є.А. затверджувати акт про проведенні електронні торги, не дають нотаріусу змоги видавати свідоцтво про право власності на квартиру за результатами проведення прилюдних електронних торгів, в зв`язку із чим відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову у зазначеній частині.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, винесеною при неповному з`ясуванні обставин справи, із незастосуванням необхідних норм матеріального права, а тому просив її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник, як переможець електронних торгів по реалізації квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні №58206287, не має можливості вчинити дії по оформленню права власності на придбане майно у зв`язку із зупиненням електронних торгів на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2019 року у справі №711/2375/19. У зв`язку із зазначеним, скаржник вбачає відсутність об`єктивної необхідності у вжитті заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_6 шляхом заборони приватному виконавцю Бурмазі Є.А. затверджувати акт про проведені електронні торги. Крім того, зазначив що ОСОБА_5 достеменно знала про зупинення електронних торгів по реалізації зазначеного майна, про недійсність яких заявила позов.

20 червня 2019 року ОСОБА_5 скерувала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила про наявність ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2019 року по справі № 711/2375/19, якою зупинено реалізацію арештованого майна лоту № 335374 квартири АДРЕСА_1 .

Проте, незважаючи на наявність даної ухвали реалізація квартири не була зупинена.

Умисне невиконання судового рішення призвело до того, що 1 квітня 2019 року торги відбулись, переможцем торгів визначено ОСОБА_1 , який здійснив розрахунок за придбаний лот.

Вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову переможцю торгів ОСОБА_1 буде видано свідоцтво про право власності на квартиру, після отримання якої він незаконно зареєструє право власності і на власний розсуд може розпорядитися даною квартирою.

Вважає, що зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 фактично захищає не свої інтереси, а інтереси стягувача ОСОБА_3 з яким знайомий майже 30 років.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційна скарга ґрунтується на непогодженні з ухвалою суду в частині задоволення заяви про забезпечення позову, а тому на предмет законності та обґрунтованості судом апеляційної інстанції перевіряється саме в зазначеній частин.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (пункт 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2019 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця Бурмаги Є.А., Дудки С.А., ДП «СЕТАМ», предметом якого є визнання недійсним правочину, що укладений за результатами прилюдних електронних торгів, які проведені ДП «СЕТАМ» за заявкою приватного виконавця Бурмаги Є.А. з реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , оформлений відповідно до Протоколу №395993 від 1 квітня 2019 року, згідно якого переможцем торгів (покупцем майна) визнаний ОСОБА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №165081850 від 26 квітня 2019 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вбачає, що, з урахуванням особливостей мети забезпечення позову, застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову не перешкоджають подальшому провадженню в справі та мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Арешт нерухомого майна не перешкоджає власнику володіти та користуватися ним, а є лише стримуючим заходом для його відчуження з метою гарантії реальності виконання рішення.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно застосував закон, що їх регулює, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 серпня 2019 року.

Судді: