Справа №2-743/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 2-743/11 за позовною заявою ПАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій зазначив, що 09 жовтня 2011 року Житомирським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ Райффайзен банк Аваль заборгованості за кредитним договором в сумі 314429 грн та судового збору в сумі 1700 грн. Заявник вказав, що право вимоги за вказаним договором було йому відступлено, та що 05 грудня 2019 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір про припинення зобов`язання.

У зв`язку з наведеним, заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому листі, виданому для примусового виконання рішення про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості з ПАТ Райффайзен банк Аваль на ОСОБА_1 та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності (а.с. 27-28).

ПАТ Райффайзен банк Аваль явку свого представника не забезпечило, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялося належним чином (а.с. 26).

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 2 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

14 листопада 2011 року Житомирським районним судом Житомирської області у справі № 2-743/11 було ухвалено рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль 314429,90 грн заборгованості за кредитним договором від 22 лютого 2008 року № 014/4708/82/129790, судового збору в сумі 1700 грн, а також 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 21-22).

16 грудня 2011 року Житомирським районним судом Житомирської області для примусового виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист (а.с. 16-17).

19 листопада 2019 року АТ Райффайзен Банк Аваль на підставі відповідного договору відступило право вимоги за кредитним договором від 22 лютого 2008 року № 014/4708/82/129790 АТ Оксі Банк (а.с. 7-10).

АТ Оксі Банк 19 листопада 2019 року на підставі відповідного договору відступило право вимоги за кредитним договором від 22 лютого 2008 року № 014/4708/82/129790 ТОВ Фінансова Компанія Укрфінанс Груп (а.с. 11-15).

Згідно з договором відступлення права вимоги № 19-11/19/1 від 19 листопада 2019 року ТОВ Фінансова Компанія Укрфінанс Груп відступила право вимоги за кредитним договором від 22 лютого 2008 року № 014/4708/82/129790 ОСОБА_1 (а.с. 3-6).

Відповідно до укладеної 05 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 угоди зобов`язання останньої за кредитним договором № 014/4708/82/129790 припинені (а.с. 18).

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги по суті означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.

Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 та у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11.

Отже, з укладенням ТОВ Фінансова Компанія Укрфінанс Груп та ОСОБА_1 договору про відступлення права вимоги № 19-11/19/1 від 19 листопада 2019 року за кредитним договором № 014/4708/82/129790, відбулася заміна кредитодавця на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Таким чином, у розумінні ч. 2 ст. 215 та ч. 1 ст. 216 ЦК України укладений між ТОВ Фінансова Компанія Укрфінанс Груп та ОСОБА_1 договір про відступлення права вимоги № 19-11/19/1 від 19 листопада 2019 року є нікчемним та не створив жодних юридичних (правових) наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 прав вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/4708/82/129790 від 22 лютого 2008 року, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні його заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 432, 442 ЦПК України, ст. 215 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік