пр. № 2/759/7422/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Садове товариство «Метробудівець-1» про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 26.03.2019 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , Київської міської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Садове товариство «Метробудівець-1» про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування державної реєстрації.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2019 року, вказана позовна заява залишена без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків, зазначених у ухвалі суду, про наслідки не виконання позивач повідомлений.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, останнє повернуто адресату за закінченням терміну зберігання. Поштове відправлення здійснювалось на адресу позивача за адресою, яка вказана позивачем в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Позивач до суду про зміну адреси свого місця проживання не повідомляв.

Відповідно до ч.2 ст. 14 ЦПК України позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Відповідно до пп. 15.2) до п.15 Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи:позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду в день надходження документів.

Згідно даних системи документообігу суду, станом на дату постановлення даної ухвали суду до автоматизованої системи документообігу суду не внесено вхідні дані, що позивач надав до суду заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, станом на 21.12.2019 року вищевказана ухвала суду залишилась не виконана, зазначені недоліки не усунені.

Відповідно до п. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України якою передбачено, що суд постановляє ухвалу якою заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. За встановлених судом обставин, позивач не позбавлений права звернутися до суду повторно.

За таких обставин, відповідно до ст.185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Садове товариство «Метробудівець-1» про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування державної реєстрації, - вважати неподаною та повернути заявнику, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Бабич Н.Д.