справа № 165/1304/19
провадження №2/165/470/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-ПіжукО.Р.,

за участю секретаря судового засідання Пилипчук М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Марчук Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві,-

встановив:

22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.12.2018р., біля 12 год. в першу зміну, під час виконання наряду на ремонт і обслуговування комбайна К-101, конвеєра СП-202, видобуток вугілля в лаві №444, обслуговування нижньої та верхньої ніші (БВР, вигризка, кріплення), перекріплення лави, вивільнення тумб, при обстеженні лави №44, в районі риштака №60, на позивача випали уламки породи, ударивши його по голові і правій руці. Внаслідок травмування позивач отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій правої кисті, що підтверджується Актом №5 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 28.02.2018 року, Актом проведення розслідування нещасного випадку від 28.02.2018р, що стався від 06.03.2018 року. 28.02.2018 року позивач був доставлений в Нововолинську ЦМЛ, де знаходився на стаціонарному лікуванні.

Рішенням МСЕК від 18.06.2019 року позивача визнано особою з інвалідністю ІІ групи, встановлено 70 % втрати працездатності.

Вважає, що відповідач несе обов?язки щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної ОСОБА_1 , яка полягає у важких фізичних, душевних, психічних стражданнях, завданих йому важким та тривалим лікуванням, яке триває надалі, відновлення попереднього стану не прогнозовано тривалий час лікувався у Нововолинській ЦМЛ та Волинській обласній лікарні, переніс ряд болючих операційних втручань та медикаментозних призначень. Внаслідок травми втратив 70 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях втрата слуху, у самообслуговуванні, незручність спілкування, що суттєво вплинуло на сімейне життя позивача, який самостійно виховує двох неповнолітніх дітей, зумовили проблеми у спілкуванні з ними, зменшили можливості позивача відпочивати з дітьми та проводити з ними вільний час, контролювати навчальний та виховний процеси. Позивач зазначає, що у його життєвих і виробничих стосунках виникли істотні вимушені зміни втрата звичних життєвих і виробничих стосунків з колегами, товаришами, колективом, змушений постійно відвідувати лікувальні заклади, травма зруйнувала усі мрії та перспективи позивача щодо кар`єрного росту, та розвитку в професійному плані, негативні зміни в сімейному житті, обмеженість у спілкуванні з дітьми, додаткові витрати та зниження матеріального становища сім?ї зниження прибутків, і відповідно фінансових можливостей сім?ї, дискомфорт та незручність у спілкуванні з жінками, створює перешкоди позивачу, який є вдівцем, у створенні нової сім?ї, налагодженні нових відносин з протилежною статтю; рівень доходів сім?ї позивача значно знизився через неможливість продовження трудової діяльності, підробітків та ведення підсобного господарства. Зазначає, що через ушкодження здоров`я на виробництві позивачу спричинено моральну шкоду, обов`язок про відшкодуванню якої несе роботодавець, зокрема ДП «Волиньвугілля». Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 260610 грн., виходячи з того, що розмір моральної шкоди визначається як добуток ступеню втрати працездатності (70 відсотків) на розмір мінімальної заробітної плати станом на дату встановлення інвалідності 28.02.2018 року, який складає 3723 гривень, із розрахунку 70%х3723грн.= 260610 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 факт спричинення моральної шкоди не заперечила, щодо розміру відшкодування моральної шкоди покладається на розсуд суду. Однак просить врахувати, що позивач отримав за ушкодження здоров`я одноразову допомогу та щомісячно йому виплачуються страхові відшкодування. Зазначає, що шахта фінансується з держбюджету, власних коштів підприємство не має, є збитковою організацією. Існує лише державна дотація на виплату заробітної плати, ЄСВ сплачено лише за липень 2016 року, борг за ЄСВ становить 99 млн. грн. Крім того вказує, що комісією з розслідування нещасного випадку було встановлено 5% вини позивача у нещасному випадку на виробництві, і таке рішення він не оскаржував. Просить врахувати вказані обставини при визначенні розміру моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили доводи позивача стосовно позовних вимог, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта Бужанкська» ДП «Волиньвугілля» на підземних роботах.

Відповідно до Акту №5 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 06.03.2018 (а.с.3,4) 28.12.2018р., біля 12 год. в першу зміну, під час виконання наряду на ремонт і обслуговування комбайна К-101, конвеєра СП-202, видобуток вугілля в лаві №444, обслуговування нижньої та верхньої ніші (БВР, вигризка, кріплення), перекріплення лави, вивільнення тумб, при обстеженні лави №44, в районі риштака №60, на позивача випали уламки породи, ударивши його по голові і правій руці. Внаслідок травмування позивач отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій правої кисті.

З акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 28.02.2018 року о 12 год. 40 хв., від 06.03.2018 (а.с.5,6) встановлено, що причиною настання нещасного випадку з позивачем є невиконання посадових обов`язків.

Протоколом №5 засідання комісії з охорони праці ВП «Шахта «Бужанська» від 18.06.2018 (а.с.71) встановлена вина ОСОБА_1 в нещасному випадку на виробництві, який стався з ним 28.02.2018 року 5%, що полягало в порушенні ст. 14 Закону України «Про охорону праці».

Висновком Нововолинської МСЕК від 13.06.2018 позивачу ОСОБА_1 встановлено 70 % втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності з 12 червня 2018 року. Вказані обставини підтверджуються копією довідок МСЕК (а.с.7,8). Висновком МСЕК від 11.06.2019 року (а.с.48-50) позивачу встановлено встановлено 70 % втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності.

Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

Як встановлено в суді відповідач ДП «Волиньвугілля» не забезпечив безпечних умов праці ОСОБА_1 на робочому місці.

Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Волиньвугілля» позивачу ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, яка виразилась у наступному.

ОСОБА_1 отримав виробничу травму, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 70% професійної працездатності.

Отже, спричинена ОСОБА_1 моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Волиньвугілля» з вини якого вона заподіяна.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про відсутність коштів на ДП «Волиньвугілля» та відсутності вини підприємства у заподіяні позивачу моральної шкоди, оскільки вони спростовані актами розслідування професійного захворювання, які досліджені судом.

Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 100000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи те, що позивач отримав виробничу травму закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій правої кисті, що призвело до тривалого лікування у Нововолинській ЦМЛ та Волинській обласній лікарні з діагнозом: відновний період ЧМТ струсу головного мозку, антено-вегетативний синдром, стійка цефалгія; відновний період забою шийного відділу хребта; внутрішня субкомпенсована гідроцефалія, двобічний гострий кохлеарний неврит (посттравматичний анамнестично), двобічна важка сенсоневральна приглухуватість, двобічний декоменсований вушний шум, переніс ряд медикаментозних призначень, що підтверджується медичною документацією (а.с.12-23, 55-58). Внаслідок травми втратив 70 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях втрата слуху, у самообслуговуванні, незручність у спілкуванні. Протипоказані роботи із шкідливими та небезпечними факторами виробничого середовища постійно, визнаний особою з інвалідністю другої групи, потребує медикаментозного забезпечення, ВМП, слухопротезування.

Втрата здоров`я позивача, в тому числі втрата слуху, призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті у самообслуговуванні, незручність спілкування, і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач втратив перспективи щодо кар`єрного росту, та розвитку в професійному плані, отримав негативні зміни в сімейному житті, обмеженість у спілкуванні з дітьми, додаткові витрати та зниження матеріального становища сім?ї зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування. А тому виходячи із характеру душевних страждань ОСОБА_1 та із засад розумності і справедливості, беручи до уваги встановлення комісією 5 % вини позивача у нещасному випадку, що з ним стався на виробництві, суд вважає, що до стягнення підлягає 100000 грн. моральної шкоди.

З огляду на вищенаведену мотивацію, а також беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.ст. ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст.ст. 264 ЦПК України, на підставі ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України - суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, юридична адреса: вул. Луцька, 1, м. Нововолинськ Волинської області, , на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, юридична адреса: вул. Луцька, 1, м. Нововолинськ Волинської області, , в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 серпня 2019 року.

Головуючий підпис

Згідно з ориігналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук