Ухвала

24 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 752/3114/18

провадження № 22-ц/824/18022/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 102 069 гривень 92 копійка, яка складається із: заборгованості за кредитом - 3 490,98 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом - 94 078,94 гривень, заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом - 4 500 гривень.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 12 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні, доданому до апеляційної скарги, відповідач порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що в матеріалах справи на аркуші 58 є супровідна від 29.10.2018 року направлення йому копії даного рішення, проте, доказів відправлення немає, тому вказує, що пропущений ним строк на апеляційне оскарження має значний термін.

Разом з тим, у матеріалах справи на аркуші 60 також міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого ОСОБА_1 отримав копію рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року 30.01.2019 року, про що поставлено власний підпис (а.с. 60).

Таким чином, за обставин, коли матеріали справи містять докази отримання ОСОБА_1 копії рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року 30.01.2019 року,а не 15.11.2019 року, як зазначено у клопотанні про поновлення строку, суд доходить висновку про необґрунтованість клопотання відповідача в частині поновлення строку на апеляційне оскарження рішенняГолосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року,оскільки жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на оскарження вказаної ухвали після 30.01.2019 року апелянтом не надано.

Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно навести обґрунтовані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 рокута надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2018 року- залишити без руху.

Надати апелянту строк до 24 січня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для наведення обґрунтованих підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та надання суду відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець