Справа №635/8140/18
Провадження №2/635/1209/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 лютого 2019 року Харківський районий суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.,

при секретарі - Крилєвській І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, , юридична адреса: Харківська область, Харківський район, с.Глибоке, вул.Миру, 1, про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що на підставі розпорядження Харківської РДА № 817 від 25.09.1997 вона та її мати ОСОБА_2 отримали сертифікати про право на земельні частки (паї) в КСП ім.Кірова, що розташовані на території Глибочанської сільської ради Харківського району Харківської області, записи про які обліковуються в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) КСП ім.Кірова за №119 та №116 відповідно. Обидва сертифікати були втрачено, а згідно з інформацією Харківської РДА видача дублікатів є неможливою, у звязку з відсутністю бланків сертифікатів. Таким чином, позивач не може оформити право власності на зазначену земельну частку (пай) через відсутність оригіналу сертифікату. Крім того, мати позивача ОСОБА_2 померла 26.10.2009, а через відсутність оригіналу сертифіката, що посвідчував її право на земельну частку (пай), позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Тому позивач просила визнати за нею право на земельну частку (пай), яке належало їй відповідно до сертифікату серії ХР №0158122, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), що належала її померлій матері - ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ХР №0158116.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків.

26 листопада 2018 року позивачем до канцелярії суду було подано заяву з урахуванням виправлених недоліків.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2018 року позовну заяву було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про місце, день та час судового розгляду справи повідомлявся належно, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, за участю її представника.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про місце, день та час судового розгляду справи повідомлявся належно, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав, як не надав і письмових заперечень. А тому, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення.

Оскільки сторони у судове засідання не зявились, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з інформацією Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04 липня 2018 року, в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) КСП ім.Кірова обліковується запис про реєстрацію сертифіката серії ХР №0158122, зареєстрованого за №119 від 11 лютого 1998 року, який виготовлено на імя ОСОБА_3 та який був отриманий під підпис. Сертифікат виготовлено на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25 вересня 1997 року за №817. Інформація про зареєстровані державні акти на право власності, виготовлені на імя ОСОБА_3 на підставі вказаного сертифікату, відсутні /а.с.16, 17/.

Згідно з повідомленням Харківської районної державної адміністрації від 02 травня 2018 року, надання дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) неможливо, у звязку з відсутністю бланків сертифікатів /а.с.15/.

В звязку з втратою вищевказаного сертифікату, що посвідчує право на земельну (частку) пай, позивачем в газеті «Премьер» №163 (6682) від 11 липня 2018 року було розміщено оголошення про визнання його недійсним /а.с.23/

З копії паспорта позивача вбачається, що 29 квітня 1995 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила дівоче прізвище з "Капніна" на "Маркашова" /а.с.13/.

В зв'язку з тим, що позивач позбавлений можливості оформити право на земельну частку (пай) у встановленому законом позасудовому порядку, він змушений звернутися в суд з позовом про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.81 кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів, наданих сторонами.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Враховуючи те, що позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0158122 на ім'я ОСОБА_3, суд визнає за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в КСП ім.Кірова серії ХР №0158122, зареєстроване в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №119 від 11 лютого 1998 року.

Що стосується позовних вимог про визнання за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай), що належало її померлій матері ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ХР №0158116, суд зазначає наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №234966, виданого 27 жовтня 2009 року Глибоцькою сільською радою Харківського району Харківської області, ОСОБА_2, померла 26 жовтня 2009 року /а.с.10/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ №517419, виданого 06 квітня 2018 року виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2 /а.с.11/.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з інформацією Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04 липня 2018 року, в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) КСП ім.Кірова обліковується запис про реєстрацію сертифіката серії ХР № 0158116, зареєстрованого за №116 від 11 лютого 1998 року, який виготовлено на імя ОСОБА_2 та який був отриманий під підпис. Сертифікат виготовлено на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25 вересня 1997 року за №817. Інформація про зареєстровані державні акти на право власності, виготовлені на імя ОСОБА_2 на підставі вказаного сертифікату, відсутні /а.с.19, 20/.

Згідно з повідомленням Харківської районної державної адміністрації адміністрації від 02 травня 2018 року, надання дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) неможливо, у звязку з відсутністю бланків сертифікатів /а.с.18/

В звязку з втратою вищевказаного сертифікату, що посвідчує право на земельну (частку) пай, позивачем в газеті «Премьер» №163 (6682) від 11 липня 2018 року було розміщено оголошення про визнання його недійсним /а.с.23/.

Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування в Україні здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі ст.319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах.

На підставі ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України).

На підставі вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема з правочинів.

На підставі ст.16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеної 21 вересня 2018 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право земельну частку (пай), розміром 5,93 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі, що перебувало в колективній власності колишнього КСП ім.Кірова Харківського району Харківської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно /а.с.24/.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину у виді права на земельну частку (пай) розміром 5,93 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі в КПС ім.Кірова на території Глибочанської сільської ради Харківського району Харківської області, після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла 26 жовтня 2009 року, що було підтверджено наданими суду письмовими доказами. Позивачем були вчинені всі дії у порядку ст.1270 ЦК України, спрямовані на прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу документу, що посвідчує право власності на спірну земельну частку (пай).

Відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно зі ст 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, тому вважає за необхідне визнати за позивачем право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_2, яка померла 26 жовтня 2009 року, на підставі сертифікату серії ХР № 0158116, виготовленого на підставі розпорядження Харківської РДА від 25.09.1997, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №119 від 11.02.1998, у порядку спадкування за законом після смерті матері.

При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За клопотанням позивача судовий збір покладається на нього.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3,4,76-80,141,263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, , юридична адреса: Харківська область, Харківський район, с.Глибоке, вул.Миру, 1, про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) в КСП ім.Кірова, розміром 5,93 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Глибочанської сільської ради Харківського району Харківської області, яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ХР № 0158122, виготовленого на підставі розпорядження Харківської РДА від 25.09.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №119 від 11.02.1198.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ХР № 0158116, виготовленого на підставі розпорядження Харківської РДА від 25.09.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №116 від 11.02.1198, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2, яка померла 26 жовтня 2009 року.

Судові витрати покласти на позивача.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05 лютого 2019 року.

Суддя Н.Л.Панас