КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/2157/19 Головуючий у суді першої інстанції: Заставенко М.О.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6628/19 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, старший державний виконавець Єрмакова Олена Анатоліївна на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №57998808.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_3, оскаржуючи рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Єрмакової О.А., звернувся в суд із скаргою, в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Єрмакової О.А. від 08 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 57998808.

Подану скаргу обґрунтовував тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що була постановлена на підставі незаконної постанови Київського апеляційного суду від 06.12.2018 у справі № 753/11845/18, яка є такою, що постановлена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, старший державний виконавець Єрмакова Олена Анатоліївна на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №57998808 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нового рішення, яким задовольнити скаргу ОСОБА_3 у повному обсязі, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції здійснено розгляд скарги без дотримання принципу повного та всебічного дослідження обставин, без врахування наведених обґрунтувань в скарзі, які мають значення для справи, а саме ті обставини, що постанова Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року, якою накладено арешт на його нерухоме майно, постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, порушує його право власності, а відтак і відкриття виконавчого провадження з виконання постанови суду Київського апеляційного суду відбулося з грубим порушенням норм чинного законодавства. Посилаючись на те, що процесуальними рішеннями порушено його право власності, тому він має безпосереднє право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Просив також врахувати, що відповідно до статті 450 ЦПК України скарга розглядається за участю учасників виконавчого провадження та державного виконавця, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Разом з тим, державний виконавець Єрмакова О.А. у судове засідання не з'явилася та не повідомила про розгляд справи за її відсутності.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник заінтересованої особи ОСОБА_4 ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а судове рішення першої інстанції без змін, посилаючись на те, що підстави, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, мають розглядатися в рамках справи щодо забезпечення позову, а не у порядку розгляди скарги на дії державного виконавця.

03 червня 2019 року ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді Київського апеляційного суду Волошиної В.М. (а.с. 94-96).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду від 03 червня 2019 року провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Волошиної В.М. Справу передано до канцелярії суду для автоматизованого розподілу судді у відповідності до пункту 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвалою судді від 04 червня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Київського апеляційного суду Волошиної В.М. відмовлено. Справу передано на розгляд судді-доповідачу Волошиній В.М. у складі колегії: Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 червня 2019 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, старший державний виконавець Єрмакова Олена Анатоліївна на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №57998808 поновлено. Справу призначено до розгляду.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку. Скаржник ОСОБА_3 після подання заяви про відвід судді-доповідача у справі, в наступні судові засідання не з'являвся, належної зацікавленості у розгляді апеляційної скарги не виявив.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди. З метою вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та про заборону її відчуження.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року, за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4, ухвалу Даринцького районного суду міста Києва від 12 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву позивача ОСОБА_4 задоволено частково. В порядку забезпечення позову накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3. В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовлено (а.с. 46-51).

27 грудня 2018 року стягувачем ОСОБА_4 пред′явлено постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року для примусового виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.32).

Постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08 січня 2019 року відкрито виконавче провадження № 57998808 з примусового виконання судового рішення від 06 грудня 2018 року, про що повідомлено учасників справи (а.с. 35, 36).

У рамках вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08 лютого 2019 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_3 у вигляді 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. У звязку з виконання судового рішення, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесена постанова від 08 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження, з направленням постанови сторонам виконавчого провадження (а.с. 38-39, 43, 44-45).

Не погоджуючись з постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 57998808 з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року, боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_3 оскаржив у судовому порядку рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Як на підставу визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження посилався на те, що судове рішення Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року ухвалено з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому не підлягає виконанню.

Перевіряючи доводи скарги, надаючи оцінку зібраним у справі доказам, дотриманням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить з такого:

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон N 1404-VIII)примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з статтею 18 Закону N 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Рішення, що підлягають примусовому виконанню визначені статтею 3 Закону N 1404-VIII. Так, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, зокрема ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами Закону N 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження стаття 26 Закону.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що за заявою стягувача ОСОБА_4 про примусове виконання судового рішення, з пред'явленням належним чином завіреної постанови Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року, державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження, з винесенням постанови від 08 січня 2019 року, та з направлення її копії сторонам виконавчого провадження.

Таким чином, узгоджується із дослідженими матеріалами справи висновок суду першої інстанції про те, що сукупність вищенаведених дій, що спрямовані на примусове виконання судового рішення, проведені на підставі та у спосіб, що визначений Законом N 1404-VIII.

Визнаючи необґрунтованими вимоги скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції правильно виходив із того, що наведені у скарзі доводи пов'язані з оцінкою прийнятої Київським апеляційним судом постанови від 06 грудня 2018 року про накладення арешту на 1/3 частину квартири, що належить на праві власності ОСОБА_3, а тому не можуть бути предметом перевірки судом у провадженні з оскарження рішення державного виконавця, оскільки мають самостійний спосіб оскарження в рамках цивільної справи 753/11845/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди. Інші доводи скарги ОСОБА_3 не свідчать про те, що постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.01.2019 ВП № 57998808 будь - яким чином порушено його права чи свободи.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на зібраних у справі доказах та відповідає нормам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що відкриття виконавчого провадження з виконання постанови суду Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року відбулося з грубим порушенням норм чинного законодавства через невідповідність постанови апеляційного суду вимогам матеріального та процесуального права, були предметом перевірки судом першої інстанції, їм надана належна оцінка, з обґрунтованим посиланням на те, що судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Інші доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо неналежного повідомлення державного виконавця про день і час розгляду справи не знайшли свого підтвердження. Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, що судом першої інстанції вжито належних заходів щодо сповіщання державного виконавця, рішення якого оскаржується, про дату розгляду справи на 01 березня 2019 року, про що свідчать доводи відзиву на скаргу, в якому представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві просив проводити розгляд справи без участі державного виконавця (а.с. 26-29).

Отже, доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування судового рішень.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 серпня 2019 року.

Головуючий

Судді: