Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 203/5589/16-ц

провадження № 61-41229св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач за первісним позовом -Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідач за первісним позовом- ОСОБА_1 ,

третя особа за первісним позовом - ОСОБА_2 ,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

відповідачі за зустрічним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року в складі судді Єдаменка С. В., ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року в складі колегії суддів: Макарова М. О., Деркач Н. М., Петешенкової М. Ю., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року

в складі колегії суддів: Макарова М. О., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» мотивована тим, що 03 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі -

ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне

товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), та ОСОБА_2 був укладений кредитним договір, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 45 000 дол. США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 3,99 % річних та FIDR терміном до 03 грудня 2035 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між

ОСОБА_2 та банком 03 грудня 2007 року був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 12 листопада

2010 року був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами.

ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором не виконував, тому виникла заборгованість перед кредитором.

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2012 року у справі № 0418/3018/2012, яке набрало законної сили, стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 03 грудня 2007 року в розмірі 55 978,10 дол. США, що еквівалентно 445 272,20 грн, з яких: 44 794,93 дол. США, що еквівалентно 356 312,02 грн - залишок заборгованості за кредитом; 10 781,93 дол. США, що еквівалентно 85 763,78 грн - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 401,84 дол. США, що еквівалентно 3 196,40 грн - штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань.

Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року у справі № 202/5074/16-ц визнано недійсними кредитний та іпотечний договори, скасовано запис у реєстрі щодо предмета іпотеки. Вказане рішення ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 року скасоване та позов у справі

№ 202/5074/16-ц залишено без розгляду.

Разом з тим, предмет іпотеки без згоди іпотекодержателя було відчужено, власником квартири

АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

На підставі викладеного ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 03 грудня

2007 року у загальному розмірі 445 272,20 грн.

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона 13 січня 2017 року купила у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

Про наявність обтяжень щодо спірної квартири ОСОБА_1 дізналась лише після звернення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до суду з первісним позовом у цій справі.

Вказувала, що укладені між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» кредитний та іпотечний договори суперечать положенням Закону України «Про захист прав споживачів», а умови цих правочинів є несправедливими і такими, що суперечать принципу добросовісності.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила визнати недійсним кредитний договір від 03 грудня 2007 року та договір іпотеки від 03 грудня 2007 року, укладені між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська

від 09 лютого 2018 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна»права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за договором іпотеки від 03 грудня 2007 року з наданням всіх повноважень продавця у тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату, державної влади, місцевого самоврядування та органах державної реєстрації, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстрації, ВРЖЕУ, нотаріату, реєстрації дублікатів правовстановлюючих документів в органах державної реєстрації в тому числі подання від свого імені заяв та будь-яких інших документів до органів державної реєстрації тощо, за ціною, не нижчою за 424 760 грн, у рахунок погашення заборгованості

ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором від 03 грудня 2007 року в загальному розмірі 445 272,20 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 978 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальником порушено умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість перед кредитором, тому у позивача наявне право вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, ОСОБА_1 не є стороною спірних договорів та вона не надала доказів, що внаслідок укладення цих правочинів були порушенні її права та інтереси.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня

2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , про зупинення провадження по справі відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що зупинення провадження

у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається

у порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки у тому разі, коли у цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Ознайомившись з обґрунтуваннями заяви про зупинення розгляду справи, враховуючи наявні у матеріалах докази, колегія суддів не вбачала правових підстав для зупинення провадження по справі до вирішення справи

№ 752/12441/18 про визнання правочинів недійсними у Голосіївському районному суді міста Києва до набрання законної сили судовим рішенням

у справі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що ухвалення судом рішення про скасування обтяжень нерухомого майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон, яке у подальшому було скасоване, не спростовує презумпції правомірності обтяження спірного нерухомого майна іпотекою на час його відчуження, таке обтяження є чинним з моменту його первинної реєстрації в цьому реєстрі.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року, постановити нову ухвалу, якою зупинити провадження у цій справі до вирішення справи

№ 752/12441/18 та набрання рішенням законної сили в указаній справі.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська

від 09 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 05 лютого 2019 року в частині вирішення первісних позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог не оскаржуються, тому відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України судом касаційної інстанції не переглядаються.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_1 просила передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з тих підстав, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи особи, яка подала касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року мотивована тим, що вирішення цієї справи є об`єктивно неможливим до розгляду справи

№ 752/12441/18 про визнання правочинів недійсними.

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року в частині вирішення первісних позовних вимог мотивована тим, що суди неправильно встановили обставини, які мають значення у справі, внаслідок неправильного дослідження та оцінки частини доказів.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу, провадження за якою

могло б бути зупинено до розгляду іншої справи.

Під час укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 набула право власності на це майно, відомості про державну реєстрацію заборони відчуження та іпотеку в Державному реєстстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні, а отже взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя не виникли.

Оскільки відомості з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містять відмітки про перенесення даних про іпотеку та заборону відчуження щодо спірної квартири до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то на даний час єдиним підтвердженням наявності або відсутності державної реєстрації іпотеки та інших обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 є інформація саме з цього реєстру, а записи у Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у зв`язку з їх перенесенням

є погашеними.

Таким чином, як на дату звернення з позовом до суду, так і на дату укладення договору купівлі-продажу квартири, а також станом на час звернення з касаційною скаргою взаємні права та обов`язки іпотекодавця ( ОСОБА_2 ) та іпотекодержателя (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про іпотеку» не виникли.

Крім того, на спірну квартиру не можна звернути стягнення, оскільки це суперечить Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Суди неправильно визначили вартість предмета іпотеки для його подальшої реалізації на прилюдних торгах.

Доводи інших учасників справи

У вересні 2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало до суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року, зазначивши, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.

У липні 2019 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало до суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, зазначивши, що під час ухвалення оскаржуваних судових рішень судами дотримано норми процесуального та матеріального права.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року та витребувано цивільну справу.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 лютого

2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого

2019 року.

27 лютого 2019 року справу передано до Верховного Суду.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2019 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 03 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитним договір, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 45 000 дол. США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 3,99 % річних та FIDR терміном до 03 грудня 2035 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між

ОСОБА_2 та банком 03 грудня 2007 року був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 12 листопада

2010 року був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами.

ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором не виконував, тому виникла заборгованість перед кредитором.

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2012 року у справі № 0418/3018/2012, яке набрало законної сили, стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 03 грудня 2007 року в розмірі 55 978,10 дол. США, що еквівалентно 445 272,20 грн, з яких: 44 794,93 дол. США, що еквівалентно 356 312,02 грн - залишок заборгованості за кредитом; 10 781,93 дол. США, що еквівалентно 85 763,78 грн - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 401,84 дол. США, що еквівалентно 3 196,40 грн - штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань.

Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року в справі № 202/5074/16-ц визнано недійсними кредитний та іпотечний договори, скасовано запис у реєстрі щодо предмета іпотеки. Вказане рішення ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 року скасоване та позов у справі

№ 202/5074/16-ц залишено без розгляду.

Ухвалою Індустріального районного суду Дніпропетровської області

від 15 травня 2017 року задоволено заяву ПАТ «ОТП Банк» про поворот виконання рішення у справі № 202/5074/16-ц, допущено поворот виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 15 серпня 2016 року, скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про виключення реєстру заборони № 14745253, скасовано в Державному реєстрі іпотек запис про виключення іпотеки

№ 14745305, поновлено іпотеку № 14745305, яка зареєстрована 03 грудня 2007 року в Державному реєстрі іпотек, поновлено заборону № 14745253 яка зареєстрована 03 грудня 2007 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 79688731, сформованої 06 лютого 2017 року, у реєстрі наразі є номер запису про обтяження № 14745253 та номер запису про іпотеку № 14745305 щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Суди також встановили, що предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 без згоди іпотекодержателя було відчужено на користь ОСОБА_1 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду щодо касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 3 частини першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу подано на ухвалу апеляційного суду, що не підлягала касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 396 ЦПК України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року у справі необхідно закрити.

Позиція Верховного Суду щодо заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про відмову від позову та закриття провадження у справі

Перевіривши доводи заяви про відмову від позову, колегія суддів дійшла такого висновку.

Заява про відмову від позову обґрунтована тим, що між сторонами досягнуто згоди щодо врегулювання спору в добровільному порядку.

Заява підписана представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Кононцем С. П., який діє на підставі довіреності від 13 грудня 2018 року. Вказана довіреність містить обмеження повноважень вказаного представника лише щодо укладання від імені довірителя мирової угоди, визнання позовних вимог, отримання коштів у виконання боргу на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та представництва інтересів останнього у трудових спорах.

Разом з тим, довіреність від 13 грудня 2018 року не містить будь-яких обмежень представника Кононця С. П. щодо відмови від позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у справах, зокрема й щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, отже вказаний представник позивача не обмежений у вчиненні вказаної процесуальної дії.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 4 частин першої, другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку

з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Статтею 408 ЦПК України визначено, що незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право

у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

В заяві про відмову від позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначено, що наслідки закриття провадження у справі позивачу зрозумілі.

З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та поданої ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заяви про відмову від позову, колегія суддів приймає відмову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від позову, визнає нечинними рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року в частині вирішення первісних позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку із цим провадження у цивільній справі в указаній частині підлягає закриттю.

Разом з тим, рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними в касаційному порядку не оскаржуються, тому відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України судом касаційної інстанції в цій частині не переглядаються.

Оскільки рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська

від 09 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 05 лютого 2019 року в частині вирішення первісних позовних вимог визнано нечинними, а провадження у справі у цій частині закрито, то відсутній предмет касаційного перегляду за касаційною скаргою ОСОБА_1 на зазначені судові рішення.

Керуючись статтями 206, 255, 389, 396, 408, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 18 липня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними закрити.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»про відмову від позову в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» від його позову до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Визнати нечинними рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Закрити провадження у справі в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська