Провадження № 2/522/1420/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив суд стягнути солідарно з них суму заборгованості за кредитним договором № 0 у сумі 945370 гривень, та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки на АДРЕСА_1. При цьому посилався на те, що 24 грудня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав їй кредитні кошти у розмірі 80 000 під 13,4 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 24.12.2007 р. по 24.12.2014р. У якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір від 24.12.2007 р., згідно якого вона прийняла на себе зобовязання відповідати по зобовязаннях ОСОБА_1, належною їй АДРЕСА_2, які виникають з умов кредитного договору № 0, проте відповідачі порушили умови повернення платежів, в результаті чого станом на 15.07.2013 р. у них виникла заборгованість за договором кредиту у розмірі 945370,40 гривень. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, АТ «УккрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «Укрсиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2018 року, справа передана судді Бондарю В.Я.

Ухвалою від 18 травня 2018 року справа прийнята у провадження суддею Бондарем В.Я. Розгляд справи призначено у загальному позовному порядку з проведенням підготовчого засідання 27 червня 2018 року.

27 червня 2018 року сторони у підготовче засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 29 серпня 2018 року.

У підготовче засідання 29 серпня 2018 року зявились представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_1, не зявилась, належним чином не повідомлена. Розгляд справи відкладено на 22 листопада 2018 року.

22 листопада 2018 року у підготовчому засіданні ухвалою задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про витребування від позивача оригіналу додатку № 3 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитом від 08 грудня 2011 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». В ухвалі розяснено Публічному акціонерному товариств «Дельта Банк» наслідки неподання доказів, передбачені ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо оригінал письмового доказу не подано, учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданою копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Протокольною ухвалою підготовче засідання закрито. Розгляд справи по суті призначено на 23 січня 2019 року

04 грудня 2018 року до суду надійшла від позивача заява щодо виконання ухвали суду від 22 листопада 2018 року. У заяві представник позивача ОСОБА_3 зазначив, що оригінал Додатку № 3 надати не видається за можливе, оскільки він є невідємною частиною Договору від 08 грудня 2011 року, тобто може бути наданий лише разом з указаним правочином, проте Договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року містить комерційну та банківську таємницю, яку позивач розкривати у даному провадженні не має права.

В судове засідання 23 січня зявились представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомляла, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засідання позов підтримала, просила задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 позов не визнала, посилалася на те що позивач не довів своє правонаступництво за кредитним договором № 0.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав їй кредитні кошти у розмірі 80 000 під 13,4 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 24.12.2007 р. по 24.12.2014р.

У якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір від 24.12.2007 р., згідно якого вона прийняла на себе зобовязання відповідати по зобовязаннях ОСОБА_1, належною їй АДРЕСА_3, які виникають з умов кредитного договору № 0.

Згідно Довідки від 15 липня 2007 року, яка складена Начальником управління супроводження операцій фізичних осіб АТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 заборгованість по кредитному договору № 0 станом на 15 липня 2013 року складає 118274,79 дол. США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США 799,3 грн.), складає 945370,4 грн. В тому числі тіло кредиту 68783,64 дол. США, що в еквіваленті складає 549787,64 грн. Відсотки 49491, 15 дол. США, що в еквіваленті складає 395582,77 грн.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (далі «Договір»), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, АТ «УккрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Укрсиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «Укрсиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

У відповідності до п.п. (а) п. 2.3. розділу 2 Договору передача прав вимоги за кредитами переходять від Продавця до ОСОБА_6 є виконаною з моменту підписання Продавцем та ОСОБА_6 приймання-передачі прав вимоги за кредитами у Дату закриття. Під актом приймання-передачі прав вимоги за кредитами розуміється акт у письмовій формі, який документально підтверджує фактичну передачу Прав вимоги за кредитами від Продавця до ОСОБА_6, який буде підписаний між Продавцем та ОСОБА_6, в цілому за формою, наведеною в Додатку 3.

Згідно витягу з додатку № 1 до Договору, який склав юрисконсульт ОСОБА_7, позивачу були передані права вимоги за кредитним договором № 0 з загальним розміром зобовязання у валюті кредиту 80000, та за договором іпотеки від 24 грудня 2007 року. Як зазначено у Додатку № 1 до Договору заставодавцем є ОСОБА_1.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного процесу, наряду з іншими, є змагальність сторін та диспозитивність цивільного процесу.

Головний зміст вказаних принципів розкривається у ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду.

Ст.ст. 77-80 ЦПК України передбачені основні критерії щодо оцінки доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Як передбачено ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд враховує висновок, наведений у Постанові Верховного суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У звязку з чим суд критично оцінює, надану позивачем, довідку від 15 липня 2007 року, яка складена Начальником управління супроводження операцій фізичних осіб АТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 щодо заборгованості відповідачів по кредитному договору № 0 станом на 15 липня 2013 року, так як вона не підтверджується жодним письмовим доказом.

Крім того, суд вважає, що позивач не довів, що відповідачами порушені його права, щодо несплати заборгованості по кредитному договору № 0, так як Згідно витягу з додатку № 1 до Договору, який склав юрисконсульт ОСОБА_7, позивачу були передані права вимоги за кредитним договором № 0 з загальним розміром зобовязання у валюті кредиту 80000, та за договором іпотеки від 24 грудня 2007 року. Як зазначено у Додатку № 1 до Договору заставодавцем є ОСОБА_1.

В матеріалах справи відсутні інші докази з яких вбачалось що позивач став правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» за іпотечним договором від 24.12.2007 р., укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2

До того ж суд критично відноситься до ОСОБА_7 з додатку № 1 наданого у якості доказу передачі права вимоги позивачу за кредитним договором № 0, який склав юрисконсульт ОСОБА_7 так як матеріали справи не містять документи відносно повноважень ОСОБА_7

З урахуванням того, що на вимогу суду банк не надав оригінал додатку № 3 до «Договору», з моменту підписання якого передача прав вимоги за кредитами переходять від Продавця до ОСОБА_6 є виконаною, суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами перехід до нього прав вимоги від АКІБ «Укрсиббанк» за кредитним договором № 0.

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача ОСОБА_3, щодо неможливості надати оригінал Додатку № 3, з посиланням на те, що Додаток № 3 є невідємною частиною Договору від 08 грудня 2011 року, тобто може бути наданий лише разом з указаним правочином, проте Договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року містить комерційну та банківську таємницю, яку позивач розкривати у даному провадженні не має права, так як в матеріалах справи вже міститься копія вказаного договору (т. 1 а.с. 64-82).

Враховуючи, що матеріалами справи не підтверджується факт переходу (відступу) позивачу прав вимоги: за кредитним договором № 0 від 24 грудня 2007 року, укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1; за іпотечним договором від 24.12.2007 р., укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2, а також ту обставину, що позивачем не доведено наявність заборгованості у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за вказаними договорами перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 65039, АДРЕСА_4), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: 65088, АДРЕСА_5) про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.02.2019 року.

Суддя: В.Я. Бондар