Справа № 156/148/18 Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І.М.
Провадження № 22-ц/802/25/19 Категорія: 39 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Карпук А.К., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Савчук О.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зміну черговості права на спадкування, усунення від спадкування за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 25 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зміну черговості права на спадкування, усунення від спадкування. Позов мотивує тим, що з січня 1995 року вона з ОСОБА_8 проживали однією сім'єю як чоловік та жінка у її будинку, хоча шлюб не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку у АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка розташована на території Соснинської сільської ради. У встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У нотаріальній конторі повідомили про наявність спадкової справи за заявами інших спадкоємців - сестер чоловіка, які звернулись із заявами про прийняття спадщини. Вона має право на спадкування у четвертій черзі спадкоємців за законом, сестри чоловіка - у другій черзі спадкоємців за законом. Вважає, що має право на зміну черговості спадкування. Більше двадцяти років проживала в фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_8 у її будинку, хоч ОСОБА_8 зареєстрував своє місце проживання в с. Менчичі. Він часто хворів, потребував постійного лікування та сторонньої допомоги. В нього були хворі суглоби, поліартроз, ревматоїдний артрит. У зв'язку з цим потребував додаткової опіки та піклування, яку вона надавала. Родичі чоловіка - спадкоємці другої черги, знаючи, що він хворіє, ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, який через свій похилий вік та хворобу перебував у безпорадному стані і повинні бути усунуті від права спадкування за законом.

Просила змінити черговість спадкування - надати їй, яка є спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, право на спадкування за законом із спадкоємцями другої черги - ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_8, з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах як особі, яка протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу, був у безпорадному стані. Усунути від права на спадкування ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, оскільки зазначені спадкоємці ухилялися від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_8, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 25 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зміну черговості права на спадкування, усунення від спадкування відмовлено повністю.

Позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення. Зазначає, що судом не оцінені і не взяті до уваги обставини, що вона з січня 1995 року проживала як чоловік та жінка, з ОСОБА_8 Для зміни черговості спадкування необов'язковим є встановлення судом факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем в окремому провадженні. Вона зверталась до суду із заявою про встановлення такого факту, яка залишена судом без розгляду, через виникнення спору про право. Судом першої інстанції при розгляді даної справи не дано оцінку тим обставинам, що вона тривалий час опікувалась спадкодавцем, надавала йому житло, іншу допомогу, оскільки він через свій вік та стан здоров'я був у безпорадному стані, часто хворів потребував постійного лікування та сторонньої допомоги, а також тому, що відповідачі ухилялись від надання будь-якої допомоги спадкодавцю. Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.07.2017 року.

Спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є відповідачі: сестри спадкодавця ОСОБА_8 - ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та брат ОСОБА_7

На день смерті спадкодавець ОСОБА_8 проживав із ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 без реєстрації. Вони вели спільне господарство, що підтверджується актом комісії Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області від 26.12.2017 року, довідкою виконкому Благодатної селищної ради міста Нововолинська Волинської області № 322 від 26.12.2017 року.

Згідно довідки Соснинської сільської ради Іваничівського району Волинської області № 550 від 30.11.2017 року ОСОБА_8 належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_8 №111992450 від 29.01.2018 року за ним зареєстрована земельна ділянка площею 1,4658 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Соснинської сільської ради Іваничівського району Волинської області.

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 до Іваничівської державної нотаріальної контори Іваничівського району Волинської області звернулись позивач ОСОБА_2, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6, що підтверджено матеріалами спадкової справи № 359/2017.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позивачем ОСОБА_2 не надано належних доказів, які б давали їй право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги за законом та не доведено відповідними засобами доказування наявність вказаних юридичних фактів у їх сукупності.

Позивач у позовній заяві не ставить питання про визнання її особою, яка проживала із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто про визнання її спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом і судом не ухвалювалось рішення про встановлення такого факту.

Крім того, спільне проживання із спадкодавцем не є безумовною підставою для задоволення заявлених позовних вимог.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачем не підтверджено факту безпорадного стану ОСОБА_8 та потреби в сторонньому догляді і висновок відповідає встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Виходячи з вимог ч.5 ст.1224 ЦК України, суд повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. При одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та лікування.

Ухилення особи від надання спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при встановленні факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довела, що спадкодавець ОСОБА_8 внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби перебував у безпорадному стані і потребував допомоги.

ОСОБА_8 отримував пенсію і міг матеріально самостійно забезпечити умови свого життя. Доказів про свої доходи та доходи ОСОБА_8, які б підтверджували, що вона матеріально забезпечувала спадкодавця позивач не подала ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної скарги, хоча і заперечувала висновок суду про можливість забезпечення самого себе ОСОБА_8 за рахунок отриманих ним доходів - пенсії шахтаря.

З медичної документації, вбачається, що ОСОБА_8 хворів, проте на її основі неможливо встановити, що спадкодавець перебував у безпорадному стані і потребував стороннього догляду, допомоги чи піклування, відсутнє лікарсько-консультативне заключення щодо потреби у постійному сторонньому догляді через хворобу.

Показання свідків щодо тяжкості стану ОСОБА_8, на які посилається в апеляційній скарзі позивач, є суперечливими, не можуть бути покладені в основу визнання померлого ОСОБА_8 таким, що перебував в безпорадному стані і їхні покази оцінюються у сукупності з іншими доказами.

В судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачів від надання допомоги спадкодавцю, а саме винну поведінку, яка б свідчила, що відповідачі мали можливість виконувати обов'язок щодо допомоги спадкодавцю, але не вчиняли необхідних дій для цього. Не доведено потреби ОСОБА_8 в отриманні допомоги саме від відповідачів, які проживали окремо. За життя померлий ОСОБА_8 не звертався про допомогу до відповідачів і судом не встановлено про відмову останніх від надання такої допомоги.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову про зміну черговості одержання права на спадкування та усунення від права на спадкування відповідачів.

Рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 25 вересня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: