Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2361/19

номер провадження 2/695/1125/19

19 грудня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради Черкаської області, про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на майно останньої. За свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла своїй сестрі ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка складалася, в тому числі, із житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Оформити належним чином своє право на спадщину ОСОБА_3 не встигла та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, а тому, після її смерті відкрилася спадщина на майно до складу якого, серед іншого, входить житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 та житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_2 .

Оскільки за свого життя ОСОБА_3 заповіту не склала, то після її смерті відкрилася спадщина за законом на майно померлої.

Позивач є дочкою ОСОБА_3 та прийняла спадщину після смерті своєї матері, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори.

Однак у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. За цих підстав нотаріус, постановою від 12.06.2019 року, відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а тому остання була змушена звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказані житлові будинки в порядку спадкування за законом.

У судове засідання позивач не з`явилась, однак у своїй позовній заяві просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача Золотоніської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника міської ради, позовні вимоги визнає.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_1 від 20.08.2015 року) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №35.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сестрою ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 10.04.1972 р. та посвідкою про народження ОСОБА_3 №1672494.

Як вбачається із заповіту ОСОБА_2 від 14.11.1990 року, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належало б на день смерті і на що вона мала б право, заповіла ОСОБА_3 .

У судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_2 її сестра ОСОБА_3 спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори у порядку встановленому чинним законодавством, що стверджується заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини, поданою до нотаріальної контори, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №42847469 від 04.02.2016 року.

Згідно з даними свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_3 від 19.07.2018 року) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблений відповідний актовий запис за №215.

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із свідоцтвом про народження (серії НОМЕР_4 від 27.07.1971 року) ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 .

Таким чином судом встановлено, що позивач, на підставі ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно загальних норм, закріплених в ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.06.2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 було відмовлено, оскільки не можливо встановити факт належності правовстановлюючого документа померлій, а у видачі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , відмовлено оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Згідно з довідкою, виданою виконкомом Великохутірської сільської ради від 24.06.2019 року №02-42/443, за ОСОБА_2 числиться житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Підстава - погосподарська книга №1, номер об`єкта по господарського обліку №0063.

Суд бере до уваги, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Оскільки в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , хоча за життя вона і не отримала відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок.

Таким чином після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_3 , яка не встигла оформити своїх спадкових прав та теж померла.

Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 та належав ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу будинку від 04.08.1970 року, посвідчений нотаріусом Драбівської державної нотаріальної контори Таранущенко Г.М. за реєстровим № 1400, належність якого ОСОБА_3 встановлено рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2019 року.

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.07.2005 року №7880253 власником будинку, розташованого у АДРЕСА_2 , зазначена ОСОБА_3 (підстави виникнення права власності: договір купівлі-продажу / 1400 / 04.08.1970 / Драбівська державна нотаріальна контора; договір купівлі-продажу / 569 / 16.02.1974 / Золотоніська державно нотаріальна контора).

Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Міська рада, як відповідач по справі та орган місцевого самоврядування, що здійснює представництво територіальної громади позовні вимоги визнала повністю, а отже визнала і факт належності вказаного будинку ОСОБА_3 ..

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із копії спадкової справи №156/2018, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , після смерті останньої позивач є єдиним спадкоємцем хто прийняв спадщину та звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про оформлення своїх спадкових прав.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_2 , а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому, враховуючи наявність законних підстав, суд задовольняє позов у повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст.,ст. 76, 264, ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради Черкаської області, про визнання права на спадщину задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок садибного типу з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , який належав померлій на праві особистої приватної власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері ОСОБА_3 , яка успадкувала вказаний будинок після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та не оформила своїх прав належним чином.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.