РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4530/18

провадження у справі №2/0285/207/19

22 серпня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Коцюба О.М.,

за участю секретаря Янкової Л.П.,

відповідача-позивача ОСОБА_1

представника відповідача-позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» і Товариства з обмежено відповідальністю «Є-гроші» про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

04.12.2018 року до суду надійшов позов ТОВ «ФК «Преміум Актив», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № -014827, укладеним в електронному вигляді у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію» 27.06.2018 року між ТОВ «ФК «Є гроші» і ОСОБА_1 , яка станом на 01.10.2018 року становить 14928 грн., а також судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 27.06.2018 року договору № -014827 відповідачу було надано кредит у сумі 4000,00 грн, який згідно з договором співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача. Дата надання позики 27.06.2018 року, дата повернення не пізніше 23:00 27.07.2018 року, включно.

01.10.2018 року між ТОВ «ФК «Є гроші» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № -014827 від 27.06.2018р., укладеним між ТОВ «ФК «Є гроші» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Преміум Актив».

Станом на дату укладення договору факторингу сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «Преміум Актив» за договором про надання споживчого кредиту № -014827 від 27.06.2018р. становила 14928 грн.

Проте, відповідач порушив умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором.

14.03.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Преміум актив» та ТОВ «ФК «Є гроші». У зустрічному позові ОСОБА_1 просить визнати договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № -014827 від 27.06.2018 року недійсним.

У зустрічному позові посилається на те, що умови укладеного договору є несправедливими. Зокрема, несправедливими умовами договору є непропорційна велика сума компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором.

Крім цього, посилається на те, що договір було укладено без отримання відповідної ліцензії. Отже, ТОВ «ФК «Є гроші» вчинила правочин без відповідного дозволу.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою.

Представник позивача-відповідача - ТОВ «ФК «Преміум Актив» просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 67).

Відповідач-позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просила відмовити у первісному позові та задовольнити їхню зустрічну позовну заяву.

Відповідач ТОВ «ФК Є ГРОШІ» за зустрічною позовною заявою у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладання розгляду справи суду не надав.

Судом було ухвалено проводити судовий розгляд буз участі представника ТОВ «ФК Є гроші».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, було встановлено наступне.

27.06.2018 року між ТОВ «ФК «Є гроші» та ОСОБА_1 був укладений договір № -014827 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, предметом якого стало надання відповідачу-позивачу позики у сумі 4000,00 гривень (а.с. 10-16).

Зазначений договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.comі виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору, укладення якого регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 465312, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».

Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).

Виходячи з вищезазначеного, договір № -014827 від 27.06.2018 року є правочином, вчиненим в письмовій формі, підписаним уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору.

Згідно платіжного доручення від 27.06.2018 року та повідомлення від 27.06.2018 року підтверджується, що позивачем-відповідачем було перераховано позику на картковий рахунок відповідача-позивача № НОМЕР_1 у сумі 4000 грн (а.с. 22).

Отже, ТОВ «ФК «Є гроші» виконало своє зобов`язання за договором.

01.10.2018 року між ТОВ «ФК «Є гроші» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № -014827 від 27.06.2018 року, укладеним між ТОВ «Є гроші» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Преміум Актив» (а.с. 36-39).

ТОВ «ФК «Є гроші» повідомило ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Преміум Актив» (а.с. 35).

Позивач-відповідач посилається на те, що станом на дату укладення договору факторингу сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «Преміум Актив» за договором про надання споживчого кредиту № -014827 від 27.06.2018 року становить 14928 грн: з яких 4000 грн заборгованість за кредитом; 3008 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7920 грн. заборгованість за пенею.

Про що надає відповідний розрахунок (а.с. 18-21).

Однак, з таким розрахунком суд не погоджується.

Суд погоджується із розрахунком заборгованості в частині тіла заборгованості за кредитом у розмірі 4000 грн.

Згідно розрахунку відповідач-позивач жодної проплати не проводив, а отже, заборгованість за кредитом у розмірі 4000 грн. підлягає задоволенню.

Так, дата надання позики 27.06.2018 року (п. 5.3 Договору), дата повернення не пізніше 23:00 27.07.2018 року включно (п. 5.4 Договору).

Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 368 грн. за 31 днів (п. 3.2 Договору).

Проценти за користування позикою становлять 1% за кожен день користування позикою, що становить 365 процентів річних).

Тип процентної ставки фіксована.

Фіксована процентна ставка за цим договором становить 1 % (40 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою (п. 3.2.1 Договору).

Згідно п. 2.1. Договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором.

Відповідно до умов п. 10.1.3. Договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою.

Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов Договору (п. 5.1 Договору).

Строк, на який надається позика за цим договором становить 31 днів (п. 5.2 Договору).

Отже, аналізуючи вказані умови договору встановлено, що позика надавалась ОСОБА_1 на строк 31 день, за який він зобов`язаний був повернути кредит та сплатити відповідні відсотки за користування ним.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Отже, позивач-відповідач вправі стягувати відсотки за наданий ним ОСОБА_1 кредит виключно в межах дії вказаного договору - 31 день.

Сума відсотків, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив» становить 368 грн. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 368 грн.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 7920 грн судом встановлено наступне.

Положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобо`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі.

Відповідно п. 7.1 Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення Позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню.

За рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, що передбачено ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Крім того, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03.09.2014 у справі № 6-100цс14 міститься правовий висновок, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Тому, суд вирішив задовольнити вимоги в частині стягнення пені частково та стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив» пеню у розмірі 2000 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити вищезазначену заборгованість за кредитним договором.

Щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 суд дійшов наступного висновку.

Суд не вважає посилання відповідача-позивача ОСОБА_1 щодо несправедливих умов кредитного договору такими, що підлягають задоволенню. Вказана позиція суду щодо нарахування відсотків за кредитним договором викладена вище. З неї випливає, що нарахування відсотків за користування кредитом на строк лише 31 день, згідно договору, не є несправедливою умовою договору.

Крім цього, не знаходять підтвердження посилання відповідача-позивача на несправедливі умови в частині нарахування пені.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 - 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити положенням цього кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 5 ст. 11, частин 1-2, 5, 7 ст.18 Закон України «Про захист прав споживачів» №1023-ХII (далі - Закону №1023-ХII), на який посилалася відповідач-позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому.

Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

З Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг вбачається, що положення п. п. 22, 23 ст. 1 та ст.11 Закону №1023-ХII у взаємозв`язку з ч.4 ст.42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитором та позичальником за договором про надання споживчого кредиту, які виникають як під час укладення так і виконання цього договору.

При цьому суд зазначив, що межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення).

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку про те, що норми Закону №1023-ХII про несправедливі умови в договорах застосовуються до правочинів з споживачами про надання споживчого кредиту і, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися.

При цьому, несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

В той же час, відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, кожна особа, яка звертається до суду зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Так з матеріалів справи вбачається, що за договором від 27.06.2018 року позичальник отримав кредит у розмірі 4000 грн, зобов`язавшись у разі прострочення сплачувати пеню у розмірі 3% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожен день прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що перед укладенням договору сторони досягли згоди з усіх істотних його умов, їх волевиявлення було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, кредитором було надано позичальнику повну інформацію про умови кредитування.

Таким чином, не доведена наявність в договорі несправедливих умов, щодо яких позичальник перед укладенням договору не мав реальної можливості ознайомитися та зробити свідомий вибір.

Встановлене свідчить про відсутність правових підстав для визнання недійсною умови договору про розмір цивільно-правової санкції та задоволення позову.

Однак, суд при частковому задоволенні первісного позову скористався своїм правом, передбаченим ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшив розмір пені до 2000 грн.

Крім цього, також не знаходять свого підтвердження посилання ОСОБА_1 на те, що укладання договору відбувалось без отримання відповідачем ТОВ «ФК Є гроші» без отримання відповідної ліцензії.

Матеріали справи містять розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 224 від 13.02.2018 року, яким видано ТОВ «ФК Є гроші» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. Цим розпорядженням зобов`язано оприлюднити його на офіційному веб-сайті (а.с. 50).

Згідно п.п. 5 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 26.11.2015 року встановлено, що до 01.01.2019 року набуття здобувачем ліцензії права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відбувається з дня оприлюднення прийнятого органом ліцензування рішення про видачу ліцензії на його офіційному веб-сайті.

На підставі вищевикладеного суд вирішив відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За первісним позовом позивач поніс наступні витрати:

-судовий збір - 1762 грн (а.с. 1);

-витрати на правову допомогу - 1500 грн (а.с. 51, 53).

Позовні вимоги за первісним позовом задоволено на 42,65% ((6368*100)/14928=46)

Отже, судові витрати слід стягнути з відповідача-позивача ОСОБА_1 на користь позивача-відповідача ТОВ «ФК «Преміум Актив» пропорційно задоволеним вимогам.

1762-42,65%=1389 грн. 60 коп.

1500-42,65%=750 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» (ЄДРПОУ- 41797188, вул. Мечникова, 16, оф. 11 м. Київ) заборгованість за договором № -014827 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 27.06.2018 року в розмірі 6368 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 4000 грн. 00 коп., відсотки - 368 грн. 00 коп., пеня - 2000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» (ЄДРПОУ- 41797188, вул. Мечникова, 16, оф. 11 м. Київ) судові витрати у розмірі 1389 грн. 60 коп., що складаються з: 750 грн. 60 коп. - судовий збір та 639 грн. 00 коп. - витрати на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» і Товариства з обмежено відповідальністю «Є гроші» про визнання договору недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 28.08.2019 року.

Головуючий: О.М. Коцюба