РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Баскакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устилузької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки загальною площею 3,31 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишив заповіт, в якому призначив спадкоємцем вищевказаної земельної ділянки позивача.

Через відсутність правовстановлюючих документів він не може отримати свідоцтво про право на спадщину у органах нотаріату, оскільки з тих підстав нотаріус відмовив у вчиненні даної нотаріальної дії.

Також не може оформити спадкові права у нотаріуса з тих підстав, що спадкодавець у заповіті не вказав яку саме земельну ділянку заповідає.

Просить здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_4 , посвідченого 09 січня 2013 року секретарем виконавчого комітету Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 1,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 14.05.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно прийнято до розгляду.

В судове засідання позивач подав заяву в якій просить вимоги задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник Устилузької міської ради та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, однак подали заяви в якій зазначили, що позовні вимоги визнають, просять проводити розгляд справи у їхній відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, не подавав заяв про відкладення судового розгляду.

Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову представником Устилузької міської ради та відповідачем ОСОБА_2 , оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або двох сторін правочину суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Згідно з ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 09.01.2013 р. секретарем виконавчого комітету Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області за №1 посвідчено заповіт, складений ОСОБА_4 .

Із змісту даного заповіту вбачається, що ОСОБА_4 заповів ОСОБА_1 земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котра розташована на території Зорянської сільської ради.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, як спадкоємець за заповітом майна ОСОБА_4 , звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у строк визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України.

Однак постановою державного нотаріуса Билень Н.П. від 19.10.2018 р. відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із-за відсутності правовстанволюючих документів на спадкове майно.

Також позивач обгрунтовує вимоги тим, що ОСОБА_4 у заповіті не вказав, яку саме із двох належних йому земельних ділянок він заповідає, що перешкоджає позивачу оформити спадкові права у нотаріуса.

Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 №124668 ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 3,31 га, котра передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Зорянської сільської ради і складається із земельної ділянки площею 1,86 га. та ділянки площею 1,45 га.

Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень підтверджується, що ОСОБА_4 18.02.2015 р. передав у оренду позивачу земельну ділянку площею 1,8566 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Зорянської сільської ради.

Оскільки у заповіті чітко не вказано, яку з двох земельних ділянок ОСОБА_4 заповів позивачу, тому його слід розтлумачити.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 передав у оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,86 га, тому слід розтлумачити заповіт та встановити, що волею було заповісти ОСОБА_1 саме земельну ділянку № 1 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №124608 від 18.06.2002 р. площею 1,86 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Зорянської сільської ради.

Вирішуючи вимогу про визнання права власності на земельну ділянку суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Матеріалами спадкової справи №3/2107 р. підтверджується, що позивач після смерті ОСОБА_4 звернувся у строк визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Одним із способів захисту цивільних прав ст. 16 ЦК України передбачає визнання права.

Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом даної земельної ділянки, фактично прийняв спадщину, однак із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно не може оформити спадкові права, тому право власності позивача підлягає захисту шляхом його визнання за ним.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, ст. 1256, 1217 ЦК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити.

Розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_4 , посвідченого 09.01.2013 р. секретарем Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області за № 1, встановивши, що волею ОСОБА_4 було заповісти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 земельну ділянку № 1 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №124608 від 18.06.2002 р. площею 1,86 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право приватної власності на земельну ділянку № 1 згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 №124608 від 18.06.2002 р. площею 1,86 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук