Справа № 715/1485/19
Провадження № 2/715/612/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Григорчак Ю.П.

секретар судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове нерухоме майно за законом. До складу спадкового майна входить ј частка нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належала за життя спадкодавцю ОСОБА_4 Вона - ОСОБА_1 спадкове майно після смерті чоловіка прийняла належним чином, оскільки проживала із спадкодавцем на день смерті останнього. Їм - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 належить по ј частці вказаного майна, як членам колгоспного двору. Зважаючи на вищевикладене, просить суд визнати за ними право власності на нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , а саме за нею - ОСОБА_1 на 1/2 частку вказаного майна, а за ними ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - по ј вказаного майна.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, проте подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять суд позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з`явився, однак від представника сільської ради надійшла заява, згідно якої Старововчинецька сільська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить суд розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть мерії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 зареєстровано 18 лютого 1968 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Прізвище дружини після шлюбу « ОСОБА_4 ».

Від даного шлюбу народилися : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 зареєстровано 04.08.1994 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Прізвише дружини після шлюбу « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 зареєстровано шлюб 02.09.1990 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 . Прізвище дружини після шлюбу « ОСОБА_2 ».

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 07.07.1992 року розірвано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 . Прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_4 ».

З довідки № 758 від 16.08.2018 року, виданої Старововчинецькою сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, вбачається, що ОСОБА_4 постійно проживав за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , а саме з 1973 року по день смерті. Разом з останнім, на день смерті проживала та була зареєстрована- ОСОБА_1 , 1944 року народження.

Відповіддю приватного нотаріуса від 08.08.2019 року на запит суду підтверджується факт прийняття спадщини позивачкою ОСОБА_1 .

Згідно по господарської книги, особовий рахунок 50, господарство, що розташоване в АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспних дворів, станом на 1991 рік у вказаному господарстві проживали : ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

До спадкового майна після смерті ОСОБА_4 входить нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 148,0 кв.м. в тому числі житловою площею 88,0 кв.м., навісу літ. «Б», сараю літ. «В», вольєру літ «Г», колодязя №1, огорожі №2-6, сходів №7, колодязя каналізаційного №8, вимощення №1, ІІ.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі станом на 1991 рік були членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем, а тому кожному з них відповідно належало по ј частині нерухомого майна. Після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем належної йому частки є позивачка ОСОБА_1 , яка належним чином прийняла спадщину. На даний час позивачі позбавлені можливості оформити права на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 , право власності на Ѕ частину нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 148,0 кв.м. в тому числі житловою площею 88,0 кв.м., навісу літ. «Б», сараю літ. «В», вольєру літ «Г», колодязя №1, огорожі №2-6, сходів №7, колодязя каналізаційного №8, вимощення №1, ІІ.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частину нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 148,0 кв.м. в тому числі житловою площею 88,0 кв.м., навісу літ. «Б», сараю літ. «В», вольєру літ «Г», колодязя №1, огорожі №2-6, сходів №7, колодязя каналізаційного №8, вимощення №1, ІІ.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частину нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 148,0 кв.м. в тому числі житловою площею 88,0 кв.м., навісу літ. «Б», сараю літ. «В», вольєру літ «Г», колодязя №1, огорожі №2-6, сходів №7, колодязя каналізаційного №8, вимощення №1, ІІ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

СУДДЯ: