УХВАЛА

про забезпечення позову

"14" січня 2019 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївський О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 296/12137/18 2/296/741/19,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Одночасно із поданням позову до суду, позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення вказаної позовної заяви, в якій позивач просить накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_2, а саме на приміщення магазину, загальною площею 154 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Пушкінська, 41 та заборонити відповідачу вчиняти дії щодо відчуження вказаного приміщення магазину.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення її позову може стати на заваді чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи, викладені позивачем у заяві, суддя вважає, що є підстави для забезпечення вказаного позову до вирішення спору в суді.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, п.п.1-4 Постанови Пленуму передбачено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь заборгованість за Договором позики від 27 серпня 2011 року у загальному розмірі 3 698 466,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, 14 січня 2019 року судом було прийнято до розгляду вказану позовну заяву і відкрито провадження у справі.

З матеріалів позовної заяви, зокрема із копій Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що приміщення магазину, загальною площею 154 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Пушкінська, 41 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 і загальна вартість його встановлена 1 097 250,00 грн.

Отже, термінове вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 викликане тим, що до моменту винесення судом рішення у справі та набрання ним законної сили, існує реальна загроза того, що ОСОБА_2 має можливість знецінити, продати або безоплатно передати належне йому нерухоме майно третім особам, і тим самим унеможливити виконання рішення суду і як наслідок це може викликати очевидну безпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль і витрат.

Враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що заявлена вимога щодо вжиття заходів забезпечення позову є співмірною із заявленими позовними вимогами і є заходом, що спроможний забезпечити не заподіяння істотної шкоди законним правам та інтересам позивача у період розгляду судом вказаної цивільної справи.

Керуючись положеннями ст.ст.149, 150, 153, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 296/12137/18 2/296/741/19 - задовольнити.

Накласти арешт на приміщення магазину, загальною площею 154 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Пушкінська, 41 і належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

За данною ухвалою стягувачем є ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, а боржником ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Копію ухвали направити для виконання до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Житомирському апеляційному суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О. П. Сингаївський