Справа № 206/4685/19
Провадження № 2/206/1198/19
У Х В А Л А

23 серпня 2019 року суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Кушнірчук Р.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням, стягнення вартості комунальних послуг, податку на землю та податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2019 року позивач звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеної позовною заявою.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов, зокрема ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви суддя проходить до висновку, що заявапідлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

В порушення п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не конкретизовано зміст позовних вимог, а саме: позивач просить стягнути з ОСОБА_2 витрати по сплаті за комунальні послуги, витрати по сплаті податку на землю, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та установки газового обладнання у розмірі 63653,00 гривень, проте на користь кого стягнути вказану суму не зазначає.

Також в порушення п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, позивач в прохальній частині позовної заяви заявлено дві вимоги, одну немайнового характеру про позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням та одну майнового характеру про стягнення витрат у розмірі 63653,00 гривень, проте позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 гривень, тобто лише за одну вимогу.

Так, частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи зазначені вимоги закону, позивачці необхідно додатково сплатити суму судового збору у розмірі 768,40 гривень на наступні реквізити: отримувач: УК в Індустр.р.м.Дніпра/Сам.р/22030101, код отримувача: 37989295, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: 4010, код класифікації доходів бюджету: 22030101, та надати до суду докази його сплати.

Окрім того, суддя, також, звертає увагу, що частинами 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте позивач не підтвердила відповідність копій письмових доказів оригіналу, які знаходяться у неї своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення відповідно до п. 5 ст. 95 ЦПК України.

Частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням, стягнення вартості комунальних послуг, податку на землю та податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки залишити без руху.

Для виправлення зазначених в ухвалі недоліків встановити позивачу строк, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Попередити, що у випадку не усунення в зазначений строк позивачем недоліків заяви, вона буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.О.Кушнірчук