ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м.Суми

Справа №587/2093/19

Номер провадження 22-ц/816/5473/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Орлова І. В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2019 року, ухвалене у складі судді Степаненка О.А., в приміщенні Сумського районного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 27 вересня 2010 року шлюб між сторонами розірвав та стягнув на утримання дочки аліменти у розмірі 400 грн щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

Після розірвання шлюбу від спільного проживання у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За заявою позивача 09 лютого 2018 року було закрито виконавче провадження по стягненню аліментів з відповідача.

На даний час сторони проживають окремо, діти проживають з матір`ю, батько коштів на їх утримання не надає.

Вважає, що розмір аліментів 400 грн, встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 вересня 2010 року на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є незначним, так як ця сума навіть не є гарантованим розміром аліментів, передбаченим СК України.

Посилаючись на положення ст. 192 СК України, просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, що встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 вересня 2010 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 400 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнути на її користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подання позову до суду.

Сумський районний суд Сумської області рішенням від 25 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Відкликав виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 вересня 2010 року у справі № 2-5612/2010.

Стягнув з ОСОБА_2 768 грн 40 коп. судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дочкою повноліття.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом при визначенні розміру аліментів не взято до уваги, що він на даний час не працює; судовим наказом з нього стягнуті аліменти на утримання другої дочки в розмірі 1/4 його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; рухомого та нерухомого майна у власності він не має. Крім того, вказує на те, що в рішенні суду зазначено, що він погодився з позовними вимогами, проте він вважає, що повинен сплачувати аліменти в меншому розмірі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач є батьком дитини і відповідно до законодавства повинен надавати кошти на утримання дитини, яка знаходиться на вихованні матері, з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 3-4).

Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 27 вересня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвав; неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив на вихованні матері; стягнув з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 400 грн щомісячно, на утримання дочки до досягнення дитиною повноліття та присудив сплачувати їх матері дитини - ОСОБА_1 , починаючи стягнення з 17 травня 2010 року (а. с. 5-6).

Від подальшого спільного проживання сторони мають ще одну спільну дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7).

Згідно довідки виконкому Низівської селищної ради від 18 вересня 2019 року діти проживають разом з позивачем ОСОБА_1 (а. с. 9).

Згідно постанови державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Шаповалова Є.О. від 09 лютого 2018 року за заявою стягувача ОСОБА_1 виконавчий лист № 2-5612, виданий 14 жовтня 2010 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 400 грн щомісячно, повернуто стягувачу (а. с. 8).

Сумський районний суд Сумської області 02 жовтня 2019 року видав судовий наказ, яким стягнув з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 02 жовтня 2019 року (дня подачі заяви про видачу судового наказу) і до повноліття дитини (а. с. 30).

Згідно із ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У ст. 180 СК України йдеться про те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.

Законом України від 17.05.17 р № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З врахування того, що на утриманні позивача на даний час перебуває ще одна малолітня дитина - дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 грудня 2019 року становить 2218 грн), а також те, що відповідач є працездатним та має задовільний стан здоров`я, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову та присудження до стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Та обставина, що відповідач офіційно не працевлаштований і має ще одну малолітню доньку, на утримання якої стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його щомісячних доходів, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання старшої дочки у такому ж розмірі. У відповідності до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти у присудженому судом першої інстанції розмірі, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в суді першої інстанції відповідач позов визнав у повному обсязі, про що свідчить його письмова заява на а. с. 21. В той же час в апеляційній скарзі відповідач не зазначає обставин, у зв`язку з якими він змінив свою позицію відносно заявлених позовних вимог.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування чи зміни рішення суду, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.А. Левченко

Судді: О.І.Собина

І.В. Орлов