печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Білошук О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж 7», про захист прав споживача, відшкодування матеріальної шкоди завданої придбанням продукту неналежної якості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувсь до суду із позовом до ТОВ «Авантаж 7», про захист прав споживача, відшкодування матеріальної шкоди, завданої придбанням продукту неналежної якості, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 грудня 2017 року о 06:49 год. здійснив заправку належного йому на праві власності автомобіля Mazda 6 (GH)/2007-12, д.н.з. НОМЕР_1 на АЗС «AVANTAGE 7», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева 98-А (юридична особа, якій належить вищевказана АЗС - товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ 7». Після заправки позивач завів двигун свого автомобіля, автомобіль почав рух, проте, проїхавши декілька кілометрів двигун вимкнувся, після чого завести його знову не вдалось. В зв`язку з цим автомобіль було доставлено до станції технічного обслуговування дилера, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де під час первинної діагностики транспортного засобу було встановлено, що причиною його несправності стало неякісне пальне.

Позивач з урахуванням уточнень просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти на ремонт транспортного засобу у розмірі 24 278,11 грн., витрати на паливо, придбане 27 грудня 2017 року в сумі 1 339,53 грн. та судові витрати на надання позивачу правової допомоги у розмірі 7 500,00 грн.

Ухвалою судді від 15 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено здійснювати її розгляд за правилами позовного (спрощеного) провадження без повідомлення сторін, того ж дня учасників справи повідомлено про порядок розгляду справи, а також роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

31 січня 2019 року відповідно до розпорядження № 40 у зв`язку з відстороненням від посади судді ОСОБА_3 , вказану справу було передано на повторний автоматичний розподіл та визначено суддю Писанця В.А.

Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою судді від 01 лютого 2019 року прийнято до свого провадження вказану справу та за клопотанням представника відповідача призначено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

У встановлений строк від відповідача надійшов відзив, 24 квітня 2019 року додаткові пояснення до нього, а 18 липня 2019 року уточнення вимог позову, заява про виклик позивача в якості свідка, відповідь на відзив та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та 27 серпня 2019 року заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 28 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Вислухавши представника позивача, який в судовому засіданні позов підтримав та з урахуванням уточнення вимоги позиву просив задовольнити, а також представника відповідача, який проти задоволення позову заперечував, посилаючись на доводи викладені в письмових відзивах, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року о 06:49 год. здійснив заправку належного йому на праві власності автомобіля Mazda 6 (GH)/2007-12, д.н.з. НОМЕР_1 на АЗС «AVANTAGE 7», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева 98-А (юридична особа, якій належить вищевказана АЗС - товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ 7».

Після заправки позивач завів двигун свого автомобіля, автомобіль почав рух, проте, проїхавши декілька кілометрів двигун вимкнувся, після чого завести його знову не вдалось.

В зв`язку з цим автомобіль було доставлено до станції технічного обслуговування дилера, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де під час первинної діагностики транспортного засобу було встановлено, що причиною його несправності стало неякісне пальне.

Так, злите з бака паливо візуально мало неоднорідний характер, у ньому чітко спостерігалися сторонні домішки та наявність 40% відсотків води, що підтверджується, як вказує позивач висновком майстра по контролю ОСОБА_4 .

В ході виконання ремонтно-профілактичних робіт були виявлені дефекти, що негативно впливають на ресурс відремонтованих складових частин, а також безпеку експлуатації автомобіля. Тобто, неякісне паливо, як вказує позивач не тільки пошкодило паливну систему автомобіля, але й несло пряму загрозу життю позивача.

Поряд із цим, якість автомобільного палива, яке реалізовувалось на АЗС ТОВ «Авантаж 7» 27 грудня 2017 року, відповідала встановленим вимогам та стандартам, що підтверджується паспортами якості виданими ОАО «Мозырский нефтеперерабатывающий завод» № 1598 на бензин неетильований АИ-92-К5-Евро по СПБТ 1656-2016, № 1559 бензин неетильований АИ-95-К5-Евро по СПБ 1656-2016, № 1569 паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F СТБ 1658-2015 та сертифікатами відповідності зареєстрованими в Реєстрі Системи за № UA1.145.0000547- 17 (термін дії з 20 січня 2017 року до 19 січня 2018 року, продукція: бензин неетильований АИ-92-К5- Евро), за № UA1.145.0000548-17 (термін дії з 20 січня 2017 року до 19 січня 2018 року, продукція: бензин неетильований АИ-95-К5-Евро), за № UA1.145.0000549-17 (термін дії з 20 січня 2017 року до 19 січня 2018 року, продукція: паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F, (вміст сірки в паливі - до 10 мг/кг.)) (а.с. 29-34).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника).

Однак позивач не реалізовував своє право, визначене ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», та не звертався письмово до товариства з приводу проведення експертизи якості автомобільного палива відповідача.

Натомість, в матеріалах справи відсутні будь-які документи складені за результатами діагностики автомобіля позивача на станції технічного обслуговування дилера, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які б підтверджували доводи позивача викладені у позові про те, що під час первинної діагностики транспортного засобу було встановлено, що причиною несправності стало неякісне пальне, а злите з баку паливо мало неоднорідний характер, у ньому чітко спостерігалися стороні домішки та наявність 40% води, що підтверджується висновками майстра ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, матеріали справи не містять і доказів того, що згадана вище станція технічного обслуговування є установою, одним із видів діяльності якої є проведення експертизи нафтопродуктів, що давало б можливість встановити наявність води в автомобільному паливі, яка, як стверджує позивач, потрапила в паливну систему його автомобіля, під час останньої заправки автомобіля на АЗС ТОВ «Авантаж 7».

У відповідності зі ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право: відбирати у суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості на місці або проведення незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах, акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством, з оплатою вартості зразків і проведених досліджень (експертизи) за рахунок коштів державного бюджету. У разі встановлення за результатами проведених досліджень (експертизи) факту реалізації продукції неналежної якості та/або фальсифікованої суб`єкт господарювання, що перевірявся, відшкодовує здійснені за це витрати. Кошти відшкодовування витрат зараховуються до державного бюджету. Порядок відбору таких зразків визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, коментована норма визначає, що відбір зразків (проб) товарів для перевірки їх якості проводиться виключно службовою особою Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Порядок відбору таких зразків визначається Кабінетом Міністрів України. Єдиний порядок організації та проведення робіт, пов`язаних з контролюванням якості товарної нафти та нафтопродуктів (бензину) під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску врегулюваний Інструкцію з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (надалі також - Інструкція), яку затверджено наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04 червня 2007 року № 271/121 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 липня 2007 року за № 762/14029.

Відповідно до п. 4.2.1 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів проби повинні відбиратись під час приймання, зберігання, відпуску нафти та/або нафтопродуктів і в усіх інших випадках, коли необхідно визначити їх якість в обсязі приймально-здавальних, контрольних, повних випробувань або за окремими показниками якості. Підготовку посуду, пробовідбірників і відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів необхідно здійснювати, дотримуючись вимог ДСТУ 4488.

У залежності від призначення проби нафти та нафтопродуктів поділяються на: точкові, сукупні, контрольні, арбітражні і донні, що встановлено п. 4.2.2 Інструкції.

Відповідно до п. 4.1.2 вказаної інструкції контрольні випробування нафти та/або нафтопродуктів проводяться: після зливання з транспортних засобів; під час надходження нафти нафтопроводом, а нафтопродуктів магістральним нафтопродуктопроводом до резервуарів підприємств; після перекачування нафтопродуктів нафтопродуктопроводом у межах складу; у разі тривалого зберігання (шість місяців і більше) бензину - не менше одного разу на шість місяців, інших нафтопродуктів (крім нафтопродуктів, що надійшли в запаяній тарі та іншій герметичній упаковці) - не менше одного разу на рік; у пробах, відібраних з транспортних засобів, - не пізніше 24 годин після відбирання проб з транспортних засобів.

Відбір палива із транспортного засобу споживача чинним законодавством не передбачений взагалі.

Таким чином, позивачем відбулося порушення приписів Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродукті, щодо відбору зразків проб та проведення лабораторних випробувань, тому відібране позивачем паливо з автомобіля без участі представника ТОВ «Авантаж 7» та представника Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів не можна вважати зразком (пробою) товару для перевірки.

У разі відбирання проби для випробування в сторонній лабораторії пробу відбирають в об`ємі не менше 3 літрів, яку поділяють на три рівні частини, з яких перша (для випробувань) і друга (арбітражна) направляються до сторонньої випробувальної лабораторії. Третя (арбітражна) залишається на підприємстві. Випробування арбітражних проб здійснюються в лабораторії за згодою і в присутності всіх зацікавлених сторін, які письмово повідомляються про місце і дату проведення арбітражних випробувань їх ініціатором.

Розкриття арбітражних проб здійснюється безпосередньо перед випробуваннями в присутності всіх зацікавлених сторін і оформлюється актом за формою № 15-НК, що встановлено у п. 4.2.7. Інструкції.

У зв`язку із тим, що розкриття відібраного з автомобіля зразка палива та проведення лабораторного дослідження проводилося без участі представника ТОВ «Авантаж 7» та представника Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, то таке дослідження якості палива є таким, що проведене із порушенням чинного законодавства, а тому суд не бере його до уваги в силу положень ч. 1 ст. 78 ЦПК України, оскільки воно, як доказ у справі одержане з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, позивачем не доведено той факт, що бензин з двигуна автомобіля Mazda 6 (GH)/2007-12, д.н.з. НОМЕР_1 є тим бензином, що був куплений на АЗС ТОВ «Авантаж 7». Отже, причинно-наслідковий зв`язок між використанням придбаного палива та виходом з ладу вказаного автомобіля неможливо встановити.

Окрім цього, як вказує позивач йому довелося здійснити ремонт транспортного засобу, а саме: заміну свічок запалювання, паливних форсунків, паливного насосу та здійснити повну чистку системи, що завдало йому значних матеріальних збитків.

Так, позивачем було витрачено на ремонт транспортного засобу 24 410,11 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № J (а.с. 10).

07 травня 2018 року представником позивача засобами поштового зв`язку було направлено претензію до відповідача з вимогою про відшкодування суми завданих збитків у розмірі 43 249,64 грн., яка залишена відповідачем без уваги.

За загальним правилом, визначеним ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Разом з тим, ЦК України містить спеціальні норми, які регулюють правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг).

Так, ч. 2 ст. 1209 ЦК України встановлено, що підстави для відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі такого, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом

Аналізуючи зазначену норму права можна зробити висновок, що порядок та підстави відшкодування шкоди, пов`язаної з наявністю недоліків товару, у тому числі й якість товару, регулюються нормами закону.

Такими спеціальними законами є Закон України «Про захист прав споживачів» та Закон України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції».

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» потерпілий повинен довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом в продукції та шкодою.

Також потерпілий має право вимагати від виробника надання документації на продукцію, внаслідок дефекту в якій завдано шкоду, в обсязі, необхідному для доведення обставин, зазначених у ч. 1 цієї статті.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, при оцінці доказів Суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (справа «Авшар проти Туреччини», п. 282, справа «Козинець проти України», п. 54). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, позивачем, як потерпілим, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між несправністю його автомобіля, в результаті виходу з ладу свічок запалювання, паливних форсунок, паливного насосу, та заправкою паливом на АЗС ТОВ «Авантаж 7».

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь грошових коштів на ремонт транспортного засобу у розмірі 24 278,11 грн. та витрат на паливо, придбане 27 грудня 2017 року в сумі 1 339,53 грн. з вищевикладених підстав задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1116, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 141, 81, 263, 264, 273, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж 7», про захист прав споживача, відшкодування матеріальної шкоди завданої придбанням продукту неналежної якості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 грудня 2019 року.

Суддя В. А. Писанець