Справа №333/963/19
Провадження №2/333/1108/19
рішення

Іменем України

13 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до Запорізької міської ради (, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206) про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

15.02.2019 року до Комунарського районного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., проте 15.01.2019 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що не було надано рішення суду, яким встановлено факт проживання однією сім`єю.

28.03.1986 року ОСОБА_4 одружився з бабусею позивача - ОСОБА_5 , саме з цього часу спадкодавець почав проживати за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 не був рідним батьком матері позивача - ОСОБА_6 Позивач не мав родинних стосунків з ОСОБА_4 , проте впродовж 18 років, тобто з 28.12.2000 року мешкав з останнім однією сім`єю. Вони вели спільне господарство, робили ремонт у квартирі, придбавали техніку, меблі, несли затрати по оплаті за комунальні послуги.

26.06.2006 року Комунарською районною адміністрацією ЗМР було видано свідоцтво на право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка приватизована у рівних частках на праві сумісної власності по 1/3 частині кожному: ОСОБА_5 (бабуся позивача), ОСОБА_4 та позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5

ОСОБА_1 вважає, що він має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги, тому просить суд визнати факт сумісного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім`єю з 28.12.2000 року і до часу відкриття спадщини; визнати право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 28.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження та прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

18.03.2019 року до суду від Запорізької міської ради надійшли заперечення проти позову, які обґрунтовані тим, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. ОСОБА_1 не доведено той факт, що він мешкав разом з спадкодавцем, а ті документи, які додані до позовної заяви не підтверджують факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Просять у задоволення позову відмовити.

21.05.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Суду пояснив, що мешкав разом із батьками до 1992 року, а потім переїхав жити до бабусі - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Інколи відвідував батьків і залишався у них на декілька днів, але більше часу проводив разом з бабусею. У 2004 році одружився, має двоє неповнолітніх дітей. Дружина з дітьми мешкає за іншою адресою, проте вони підтримують добрі стосунки, часто відвідує сім`ю. У 2016 році бабуся потрапила в аварію, її збила машина, вона знаходилась в тяжкому стані і потребувала стороннього догляду. ІНФОРМАЦІЯ_3 бабуся померла. ОСОБА_4 - чоловік бабусі, залишився без дружини, мав похилий вік і потребував його допомоги, тому він постійно мешкав з ним, фактично однією сім`єю.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 останні п`ять років перед смертю ОСОБА_4 мешкав разом з останнім за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю: спільно купували їжу, робили ремонт, придбавали побутову техніку. При цьому, позивач має матір - ОСОБА_7 , яка не зверталась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

У суді представник відповідача ОСОБА_3 зазначила, що на розсуд суду залишає питання про задоволення позову ОСОБА_1 , враховуючи пояснення останнього та свідків у справі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 знає з народження, так як вони сусіди, вона мешкає на другому поверсі, а позивач на четвертому. ОСОБА_9 мешкав разом з ОСОБА_4 , вона часто його зустрічала у під`їзді.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача у справі, мешкає у будинку з 1970 року. Вони підтримують сусідські відносини. ОСОБА_4 це дідусь позивача. ОСОБА_1 мешкав разом з дідусем і бабусею з 2000 року. Приблизно 2,5 роки тому померла ОСОБА_5 , а через рік помер ОСОБА_4 Позивач постійно мешкав з ними, допомагав, ї здійснював догляд. ОСОБА_1 ще має дружину і двох дітей, які часто приходили і допомагали йому.

Допитаний свідок ОСОБА_11 пояснив, що мешкає у одному під`їзді з ОСОБА_1 , є відповідальним по під`їзду, тому знає, хто мешкає, в якій квартирі. Позивача бачить часто, коли приходив до ОСОБА_4 додому, то там завжди знаходився ОСОБА_1 Не знав, що ОСОБА_4 не рідний дідусь позивача, так як вони були у дуже добрих відносинах, мешкали разом, робили ремонт.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є: ОСОБА_12 та ОСОБА_6 (а.с. 23). Остання є донькою ОСОБА_5

28.03.1986 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_5 , яка є бабусею позивача (а.с. 22).

Згідно копії паспорту громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданого Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області 23.12.2000 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 28.12.2000 року (а.с. 4).

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 виданого 26.06.2006 року Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради (а.с. 9-10).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 , виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 помер від атеросклеротичної хвороби серця (а.с. 5, 103).

З копії спадкової справи № 63/2018, заведеної після померлого ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, після ОСОБА_4 ,. померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки інших родичів чи близьких в нього не було.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В. від 15.01.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки не надано рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, запропоновано вирішувати ці питання у позовному провадженні.

В порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, якщо від цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 більше п`яти років підтверджується: договором про користування електричною енергією № 55304135 від 04.03.2009 року (а.с. 11-12); фактом отримання ОСОБА_1 судової повістки 13.09.2012 року особисто за вказаною адресою та інших судових документів (а.с. 14,16,17); листом повідомлення про вручення ОСОБА_1 відправлення від державної виконавчої служби (а.с. 15); довідкою про включення виборця ОСОБА_4 до списку виборців за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18); повідомленням про проведення первинного уточнення персональних даних 30.08.2009 року ОСОБА_1 (а.с. 19); листом від Пенсійного фонду України на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 20-21).

Позивачем ОСОБА_1 суду надано достатньо доказів, що підтверджують факт його проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 з 28.12.2000 року по день смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в тому числі і показання свідків, які підтвердили, що позивач ОСОБА_1 мешкав разом із ОСОБА_4 однією сім`ю з 2000 року, спільно проводили вільний час, вели всі фінансові та господарські справи, мали спільний бюджет,тобто були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки.

Як зазначено в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги відповідно до положень ст. 1264 ЦК України

Згідно із вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Наявність заповіту, складеного ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено належність спадкодавцю ОСОБА_4 спірного майна, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 з урахуванням наявних та досліджених в ході розгляду справи доказів.

Керуючись ст.ст. 1217, 1218, 1264 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 315, 280, 289 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до Запорізької міської ради (, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206) про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати факт сумісного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім`єю з 28.12.2000 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 (день смерті ОСОБА_4 ).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.08.2019 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод