Справа № 464/6954/18 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/3011/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в письмовому провадженні, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01.08.2019 року, постановлене в складі головуючого судді Чорної С.З., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах малолітньої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 до Приватного акціонерного товариства СК "Уніка" про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2018 року позивачі звернулись в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства СК "Уніка" в якому просили стягнути з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_1 2 496, 00 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_3 - ОСОБА_18 2 496, 00 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_3 2 496, 00 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_4 3 224, 52 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_5 1 872, 00 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_6 1 872, 00 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_7 2 850, 12 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_8 3 393, 75 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_19 2 496, 00 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_10 2 544, 75 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_11 2 544, 75 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_12 3 224, 52 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_13 7 488, 00 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_14 2 850, 12 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_15 1 425, 06 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_16 1425, 06 грн. страхового відшкодування; на користь ОСОБА_17 2 850, 12 грн. страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог покликались на те, що ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах позивачів зверталася із заявами про виплату страхового відшкодування до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА». Протягом 2016-2018 років, при прийнятті рішення щодо відшкодування шкоди ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» з визначеної на підставі закону суми моральної шкоди безпідставно знімала 18 % податку на дохід з фізичної особи та 1, 5 % військового збору.

Зазначають, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є різновидом обов`язкового страхування в Україні. Під час здійснення виплат страхового відшкодування, потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором не здійснюється. До загальномісячного оподаткованого доходу не включається сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента, іншого ніж довгострокове страхування життя (у тому числі страхування довічних пенсій) та недержавне пенсійне забезпечення, у разі виконання таких умов: в) під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не може перевищувати розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати (п. 27 ч. 1 ст. 165 Податкового кодексу України). Порядок застосування п. 27 ч. 1 ст. 165 Податкового кодексу України визначається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Згідно ст. 3 Розділу ІІ Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження Порядку застосування підпунктів 165.1.27 та 165.1.28 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Податкового кодексу України щодо страхових виплат, страхових відшкодувань, викупних сум та пенсійних виплат, отримуваних платником податку за договорами страхування, недержавного пенсійного забезпечення, пенсійного вкладу та довірчого управління» № 997 від 24.12.2010 року, при страхуванні цивільної відповідальності платника податку сума страхового відшкодування, яка не включається до загального місячного або річного оподаткованого доходу платника податку, не може перевищувати розмір шкоди, фактично завданої вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. У разі якщо сума страхового відшкодування перевищує зазначений розмір шкоди, податковий агент від суми такого перевищення утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставкою, визначеною Податковим кодексом України. Вказує, що, єдиною умовою, за якої страхове відшкодування включається до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку є перевищення розміру шкоди, яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону № 1961-IV страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ст. 26-1 Закону № 1961-IV страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Згідно Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09 липня 2010 року №566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3470 від 29.12.2015 року розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих встановлено у розмірі 200 000 гривень на одного потерпілого. До 29.12.2015 року ліміт страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих встановлено у розмірі 100 000 гривень на одного потерпілого. ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування», не зверталась щодо виплати страхового відшкодування за межами ліміту страхових сум.

Зазначають, що відповідач безпідставно не виплачував позивачам страхове відшкодування в повному обсязі.

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_20 , ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , то вказує, що 15 лютого 2017 року в с. Терновиця Яворівського району Львівської області водій ОСОБА_21 , керуючи автомобілем «FORD TRANSIT» НОМЕР_13, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_22 , який від отриманих травм помер на місці пригоди. 02 березня 2017 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах дружини загиблого - ОСОБА_1 , дочки загиблого - ОСОБА_3 - ОСОБА_18 , матері загиблого - ОСОБА_3 подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування та необхідні документи у відповідності Закону № 1961-IV. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату моральної шкоди в рівних частках родичам загиблого, а саме 12 800 грн. (1/3) відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , 12 800 грн. (1/3) відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 ., 12 800 грн. (1/3) відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 , а також повідомлено про утримання податків з моральної шкоди. Вказане підтверджується листом ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» від 11.04.2017 року вих. № 2632. Відповідач виплатив лише по 10 304 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на банківський рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язана доплатити 2 496 грн. (12800 - 10304 = 2496) моральної шкоди ОСОБА_1 , 2 496 грн. моральної шкоди ОСОБА_2 та 2 496 грн. моральної шкоди ОСОБА_3 .

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_4 , то 19 грудня 2015 року на автодорозі Львів - Ужгород, що поблизу с. Торчиновичі Старосамбірського району Львівської області, водій ОСОБА_24 , керуючи автомобілем «MercedesBenz 350D» р.н. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_25 , який від отриманих травм помер на місці пригоди. 27 травня 2016 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах матері загиблого - ОСОБА_4 подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 , зокрема 16 536 грн. моральної шкоди, а також повідомлено про утримання податків з моральної шкоди. Вказане підтверджується листом від 12.10.16 р. вих. № 6687. На лист з приводу пояснення розрахунку та виплати суми відшкодування моральної шкоди, ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» у своєму листі-відповіді № 723 від 01.02.2017 року зазначила, що з суми моральної шкоди було утримано податок на дохід фізичної особи (18%) та військовий збір (1, 5 %). Відповідач виплатив лише 13 311, 48 грн. відшкодування моральної шкоди на особисті рахунки ОСОБА_4 . Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язане доплатити 3 224, 52 грн. (16 536 - 13 311, 48 = 3 224, 52) ОСОБА_4 .

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то 27 грудня 2016 року водій ОСОБА_26 , керуючи технічно справним автомобілем NissanMaxima, р.н. НОМЕР_2 , здійснюючи рух по автомобільній дорозі Херсон-Каховка-Генічеськ зі сторони м. Херсон у напрямку с. Дар`ївка, не впоравшись з керуванням автомобілем, здійснив виїзд за межі лівої, відносно напрямку руху, границі проїжджої частини з подальшим наїздом на перешкоду у вигляді дерева. Унаслідок ДТП пасажиру автомобіля NissanMaxima ОСОБА_27 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, не сумісні з життям, внаслідок яких вона померла. Пасажиру ОСОБА_28 , 2008 р.н. заподіяно тяжкі тілесні ушкодження. 10 листопада 2017 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах батька загиблої - ОСОБА_5 та дочки загиблої - ОСОБА_28 подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. Інтереси малолітньої ОСОБА_28 представляв призначений опікун ОСОБА_6 . На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату моральної шкоди в рівних частках родичам загиблого, зокрема ОСОБА_5 - 9 600 грн. (1/2) відшкодування моральної шкоди та ОСОБА_28 - 9 600 грн. (1/2) відшкодування моральної шкоди та 57 600 грн. відшкодування у зв`язку з втратою годувальника. Вказане підтверджується листом відповідача № 8970 від 01.12.17 р. Однак, попри прийняте рішення відповідач виплатив лише 7 728 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5 та 7 728 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 на банківський рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язана доплатити 1 872 грн. (9 600 - 7 728 = 1 872 грн.) ОСОБА_6 та 1 872 грн. ОСОБА_5 .

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_7 , то 15 січня 2015 року водій ОСОБА_29 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_3 , не впорався з керуванням транспортного засобу, допустив виїзд за межі проїзної частини дороги вправо, з подальшим перекиданням та виїздом в кювет. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_30 від отриманих травм померла на місці події. 10 січня 2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах матері загиблої - ОСОБА_7 подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату 14 616 грн. відшкодування моральної шкоди, а також повідомлено про утримання податків з моральної шкоди. Вказане підтверджується листом вих. №00250780 від 10.07.18 року. Відповідач виплатив лише 11 765, 88 грн. Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язане доплатити 2 850, 12 грн. (14 616 - 11765,88 = 2 850, 12) відшкодування моральної шкоди ОСОБА_7 .

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_8 , то 27 листопада 2016 року водій ОСОБА_31 керуючи мікроавтобусом Volkswagen-Transporter, р.н. НОМЕР_4 , рухаючись по дорозі «Стрий - Івано-Франківськ - Чернівці - КПП Мамалига» допустив наїзд на пішохода ОСОБА_32 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_32 помер. 13 жовтня 2017 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах дружини загиблого - ОСОБА_8 та дочки загиблого - ОСОБА_9 2017 р.н. подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату моральної шкоди родичам загиблого, а саме 4 350, 00 грн. (1/4) відшкодування моральної шкоди ОСОБА_9 та 13 050, 00 грн. (3/4) відшкодування моральної шкоди ОСОБА_9 , а також повідомлено про утримання податків з моральної шкоди. Вказане підтверджується листом відповідача № 1145 від 13.02.2018 р. Відповідач виплатив лише 3 501, 00 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_9 та 10 505, 25 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_8 на банківський рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язане доплатити 849, 00 грн. (4 350 - 3 501 = 849) ОСОБА_9 та 2 544, 75 грн. (13 050 - 10 505, 25 = 2 544, 75) ОСОБА_8 .

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_19 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , то 06 серпня 2017 року водій ОСОБА_33 , керуючи автомобілем марки DACIA LOGAN, р.н. НОМЕР_5 та рухаючись ділянкою автодороги «Мукачеве - Львів» виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автопоїздом у складі тягача марки FT XF 105.4602, р.н. НОМЕР_6 та напівпричепа р.н. НОМЕР_7 . У результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_34 від отриманих травм померла на місці події, а водій ОСОБА_33 доставлений з тілесними ушкодженнями до Надвірнянської ЦРЛ. 03 жовтня 2017 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах сина загиблої - ОСОБА_10 , матері загиблої - ОСОБА_11 та дочки загиблої - ОСОБА_19 , подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату моральної шкоди в рівних частках родичам загиблої, а саме 12 800 грн. (1/3) відшкодування моральної шкоди ОСОБА_10 , 12 800 грн. (1/3) відшкодування моральної шкоди ОСОБА_19 , 12 800 грн. (1/3) відшкодування моральної шкоди ОСОБА_11 . Вказане підтверджується листом № 9100 від 07.12.17 р. Однак, попри прийняте рішення відповідач виплатив лише 10 304 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_19 , 10304 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_10 та 10 304 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_11 на банківський рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язане доплатити 2 496 грн. (12 800 - 10 304 = 2 496) ОСОБА_19 , 2496 грн. ОСОБА_10 та 2 496 грн. ОСОБА_11 .

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_12 , то 15 жовтня 2015 року водій ОСОБА_37 , керуючи автомобілем «OpelRekord», р.н. НОМЕР_8 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_38 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_38 загинув на місці події. 06 лютого 2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах матері загиблого - ОСОБА_12 подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату 16 536 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_12 , а також повідомлено про утримання податків з моральної шкоди. Вказане підтверджується листом № 3721 від 17.05.18 р. Відповідач виплатив лише 13 311, 48 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_12 на банківський рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язане доплатити ОСОБА_12 . 3 224, 52 грн. (16 536 - 13 311, 48 = 3 224, 52).

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_13 , то 14 листопада 2017 року водій ОСОБА_39 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2108» р.н. НОМЕР_9 , допустив наїзд на пішохода. В результаті даної ДТП, пішоходу ОСОБА_40 спричинено смерть. 12 січня 2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах матері загиблого - ОСОБА_13 подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату 38 400 грн. відшкодування моральної шкоди позивачу, а також повідомлено про утримання податків з моральної шкоди. Вказане підтверджується листом № 00242667 від 10.07.18 р. Відповідач виплатив лише 30912 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_13 на банківський рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язане доплатити 7 488 грн. (38 400 - 30 912 = = 7 488) ОСОБА_13 .

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_41 , то 22 травня 2015 року водій ОСОБА_42 , керуючи автомобілем марки «Опель Вектра», р.н. НОМЕР_10 , рухаючись ділянкою автомобільної дороги Т-09-05 у с. Іванівці Коломийського району Івано-Франківської області, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мопедом «Вайпер» під керуванням ОСОБА_41 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій мопеда ОСОБА_41 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди. 12 грудня 2017 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах матері загиблого - ОСОБА_14 подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату 14 616 грн. витрат на поховання, 14 616 грн. відшкодування моральної шкоди позивачу, а також повідомлено про утримання податків з моральної шкоди. Вказане підтверджується листом № 00250179 від 06.02.18 року. Відповідач виплатив лише 11 765, 88 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_14 на банківський рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язане доплатити 2 850, 12 грн. (14 616 - 11 765, 88 = 2 850, 12) ОСОБА_14 .

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , то 22 травня 2015 року водій ОСОБА_42 , керуючи автомобілем марки «Опель Вектра» р.н. НОМЕР_10 рухався по вул. Центральній у с.Іванівці Коломийського району де допустив зіткнення з мопедом «Вайпер» під керуванням ОСОБА_41 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мопеда ОСОБА_43 померла. 17 липня 2017 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах батька загиблої - ОСОБА_15 та матері загиблої - ОСОБА_16 подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату моральної шкоди в рівних частках родичам загиблої, а саме 7 308 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_15 та 7 308 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_16 , а також повідомлено про утримання податків з моральної шкоди. Вказане підтверджується листом № 00231937 від 27.07.17 року. Відповідач виплатив позивачам лише по 5 882, 94 грн. відшкодування моральної шкоди на банківський рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язане доплатити 1 425, 06 грн. ОСОБА_15 (7 308 - 5 882, 94 = 1 425, 06) та 1 425, 06 грн. ОСОБА_16 .

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_17 , то 14 січня 2014 року водій ОСОБА_44 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz Actors, р.н. НОМЕР_11 , з напівпричепом Тrailorр.н. НОМЕР_12 , в с. Ситне Радивилівського району Рівненської області здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_45 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_45 від отриманих травм померла. 09 грудня 2016 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах дочки загиблої - ОСОБА_17 подало до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату 14 616 грн. відшкодування моральної шкоди ОСОБА_17 , а також повідомлено про утримання податків з моральної шкоди. Вказане підтверджується листом вих. № 1325 від 24.02.17 року. Відповідач виплатив лише 11 765, 88 грн. Таким чином, ПАТ «СК «УНІКА» зобов`язане доплатити 2 850, 12 грн. (14 616 - 11 765, 88 = 2 850, 12) відшкодування моральної шкоди ОСОБА_17 .

З метою досудового врегулювання спору ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» зверталась з листом від 08.08.18 р. вих. № 5116 до відповідача з проханням виплатити невиплачену частину страхового відшкодування, однак станом на день подання позовної заяви відповідач не надав відповіді та не виплатив кошти.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 01 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_46 , ОСОБА_8 в інтересах малолітньої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 - задоволено.

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_1 2 496 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_3 - ОСОБА_18 2 496 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_3 2 496 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_4 3 224, 52 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_5 1 872 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_6 1 872 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_7 2 850, 12 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_8 3 393, 75 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_19 2 496 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_10 2 544, 75 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на ОСОБА_47 2 544, 75 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_12 3 224, 52 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_13 7 488 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_14 2 850, 12 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_15 1 425, 06 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_16 1 425, 06 грн. страхового відшкодування;

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_17 2 850,12, грн. страхового відшкодування.

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Уніка" 13 062, 80 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду оскаржила представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - адвокат Бортник Л.В.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення є необґрунтованим, таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні суду не відповідають обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог покликається на те, що з урахуванням вимог пп. 164.2,14 п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (морально) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Тому зазначає, що з керуючись нормами законодавства та діючи виключно у межах чинного законодавства, відповідач правомірно утримав з сум страхового відшкодування (моральної шкоди) та перерахував до державного бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Юридична особа - страховик при нарахуванні (виплаті) платнику податку вказаних сум, має виконати усі функції податкового агента, встановленого Податковим Кодексом України».

Статтею 18 ПК України передбачено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків. Так, згідно із п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Кодексу податковий агент, поняття якого визначено п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку 18 відсотків, визначену ст. 167 Кодексу. Крім того, доходи, визначені ст. 163 Кодексу, є об`єктом оподаткування військовим збором (п.п. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу). Ставка військового збору - 1,5 відс. об`єкта оподаткування, визначеного п.п. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу (п.п. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 Кодексу (п.п. 1.4 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу). Крім того, на виконання вимог пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу особи, які мають статус податкових агентів, зобов`язані, зокрема, подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Отже, суми відшкодування моральної шкоди, які відшкодовуються громадянину внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю громадянина чи його майну, включається до загального оподатковуваного доходу громадянина і підлягає оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними п. 167.1 ст. 167 ПКУ15 ( 18 %) та військовим збором -1,5 %.

Рішення суду про стягнення сплачених податків призведе до подвійного відшкодування одних і тих же збитків та додаткових необґрунтованих витрат для відповідача, що не відповідає таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність.

На підставі викладеного просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 01 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів - адвокат Кульчицький О.С. зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення страхового відшкодування на користь позивачі є законним та обґрунтованим. Відповідно до п.п.164.2.14 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю здоров`ю; б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання; в)пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або інших сум бюджетного відшкодування; г)суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою в порядку, встановленому законом; ґ) виплати з державного бюджету, пов`язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України. Дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування. Отже, страхові відшкодування належні позивачам, не підлягають оподаткуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» створено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції, без повідомлення учасників справи. Таким чином, дана справа, у якій переглядається рішення суду по справі з ціною позову, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

В той же час, ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Предметом спору у цій справі є вимоги позивачів про стягнення на їх користь з відповідача грошових сум, які були відраховані останнім до бюджету, як податок та обов`язковий збір одночасно з виплатою позивачам страхового відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Учасниками справи визнається та не оспорюється, що усі позивачі є потерпілими по дорожньо-транспортних пригодах за участю транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність власників яких була застрахована відповідачем, і яким відповідачем було виплаченого страхове відшкодування, в тому числі відшкодовано моральну шкоду. Розмір відшкодування, а також суми нарахованих та утриманих податків (зборів) відповідачем із цих сум, також не оспорюється. Позивачами ставиться під сумнів законність дій відповідача щодо оподаткування виплаченого страхового відшкодування та перерахування відповідних сум податків (зборів) до відповідного бюджету.

Відповідно до статті 18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Пунктом 164.1. статті 164 цього Кодексу визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Як зазначено у підпункті 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю; б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання; в) пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або інших сум бюджетного відшкодування; г) суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою в порядку, встановленому законом; ґ) виплати з державного бюджету, пов`язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України.

При цьому, дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування.

Згідно із підпункт 165.1.27 пункту 165.1 статті 165 до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються доходи - сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента або страховика-нерезидента, іншого ніж довгострокове страхування життя (у тому числі страхування довічних пенсій) та недержавне пенсійне забезпечення, у разі виконання таких умов: а) під час страхування життя або здоров`я платника податку у разі: дожиття застрахованої особи до дати чи події, передбаченої договором страхування життя, чи досягнення віку, передбаченого таким договором; викупна сума в частині, що не перевищує суму внесених страхових платежів за договором страхування життя, іншого, ніж довгострокове страхування життя; в разі страхового випадку - факт заподіяння шкоди застрахованій особі повинен бути належним чином підтверджений. Якщо застрахована особа помирає, сума страхової виплати, яка належить вигодонабувачам або спадкоємцям, оподатковується за правилами та ставками, встановленими для оподаткування спадщини (вигодонабувач прирівнюється до спадкоємця); б) під час страхування майна сума страхового відшкодування не може перевищувати вартість застрахованого майна, визначену за звичайними цінами на дату укладення страхового договору, збільшену на суму сплачених страхових платежів (страхових внесків, страхових премій); в) під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не може перевищувати розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати.

Порядок застосування підпункту 165.1.27 цього пункту та цього підпункту визначається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку застосування підпунктів 165.1.27 та 165.1.28 пункту статті 165 розділу IV Податкового кодексу України щодо страхових виплат, страхових відшкодувань, викупних сум та пенсійних виплат, отримуваних платником податку за договорами страхування, недержавного пенсійного забезпечення, пенсійного вкладу та довірчого управління, затвердженого Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №997 від 24.12.2010 року, дія цього Порядку поширюється на фізичних осіб, якими отримуються суми страхових виплат, страхових відшкодувань, викупні суми або її частини за договорами страхування, пенсійні виплати з системи недержавного пенсійного забезпечення та за договорами пенсійного вкладу, пенсійні та цільові виплати за договорами довірчого управління.

Згідно із пунктом 3 Розділу ІІ Порядку при страхуванні цивільної відповідальності платника податку сума страхового відшкодування, яка не включається до загального місячного або річного оподаткованого доходу платника податку, не може перевищувати розмір шкоди, фактично завданої вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. У разі якщо сума страхового відшкодування перевищує зазначений розмір шкоди, податковий агент від суми такого перевищення утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставкою, визначеною у пункті 167.1 статті 167 розділу IV Кодексу.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, правильно встановивши характер правовідносин сторін у справі, застосував норми матеріального права, які їх регулюють. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що обрахована сума страхового відшкодування, в тому числі і моральної шкоди не перевищує розмір шкоди, фактично завданої позивачам, визначеної за звичайними цінами на дату такої страхової виплати, і дійшов обґрунтованого висновку, що визначені та не оспорені (в частині суми) суми страхового відшкодування моральної шкоди недоплачені позивачам неправомірно та підлягають стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що отримані позивачами суми відшкодування моральної шкоди, як частина страхового відшкодування підлягають оподаткуванню, як додаткове благо, колегією суддів відхиляються, оскільки нормами Податкового кодексу України передбачено особливості оподаткування отриманих громадянами сум, як страхове відшкодування, до складу якого, за приписами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» включається і моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що заявлені до стягнення позивачами суми сплачені відповідачем до бюджету, не спростовує вірних висновків суду і не позбавляє відповідача можливості їх повернути у встановленому законодавством порядку.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про задоволення позову.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Докази та обставини, на які посилаються сторони в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування. Тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення суду - без змін, питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи,не вирішується.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 23 грудня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 01 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийнятя та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.