Справа № 369/3789/18
Провадження №2/369/1154/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

слідчого судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 про обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою обґрунтування розміру витрат га професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що відповідно до Додатку № 1 від 03.05.2018 року до договору про надання правової допомоги № 64 від 03.05.2018 року ймовірна вартість за отриману правову допомогу складала 33 600 грн..

Остаточна вартість понесених відповідачем витрат визначена у Акті надання послуг від 14.06.2019 року до Договору про надання правової допомоги № 64 від 03.05.2018 року та складає 36 800 грн..

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 43, 137, 141 ЦПК України, заявник просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесені ОСОБА_1 під час розгляду справи № 369/3789/18 у розмірі 36 800 грн..

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання набутої квартири об`єктом спільної сумісної власності, задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 09 липня 2013 року по 21 серпня ІНФОРМАЦІЯ_1 .В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн..

Представником відповідача ОСОБА_1 подано Договір про надання правничої допомоги № 64 від 03.05.2018 року, укладеного з адвокатом Геращенком І.В., Додаток № 1 до Договору від 03.05.2018 року, копію Акту наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 14.09.2019 року, рахунок-фактуру № 0001 від 14.06.2019 року на суму 36 800 грн., копію товарного чеку № 14/06/2019 від 14.06.2019 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 щодо стягнення з позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розумінні положень ст. ст. 137,141 ЦПК України, підлягає задоволенню частково, оскільки визначена сума не є спів мірною із складністю справи і обсягом надання послуг адвоката.

Оскільки судом позов задоволено частково, а саме в частині встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, то суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 10 000 грн.. В решті задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 133, 137, 141 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн..

В решті заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Суддя Ковальчук Л.М.