Ухвала

19 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 161/408/19

провадження № 61-19606ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», яка підписана представником Хобтою Дар`єю Олексіївною, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Волинської філії комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро Державної реєстрації» Назарчука Сергія Юрійовича, акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») 30 жовтня 2019 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Хобтою Д. О., на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження (ураховуючи вихідні дні) було 10 жовтня 2019 року.

У касаційній скарзі АТ «ПУМБ» посилався на те, що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції отримано банком 19 вересня 2019 року. У період з 22 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, 17 жовтня 2019 року, з 22 жовтня 2019 року по 25 жовтня 2019 року, з 27 жовтня 2019 року по 28 жовтня 2019 року представник банку Хобта Д. О. знаходилась у відрядженні, а тому фізично було неможливо подати скаргу у межах процесуального строку. З посиланням на частини другу та третю статті 390 ЦПК України представник просив прийняти скаргу до розгляду та визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними. На підтвердження вказаних обставин надавав копії: супровідного листа Волинського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року про направлення учасникам справи копії постанови із відміткою АТ «ПУМБ» про отримання 19 вересня 2019 року; наказів АТ «ПУМБ» № КНО 612-В від 19 вересня 2019 року про відрядження представника Хобти Д. О. з 22 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року, № КНО 674-В від 17 жовтня 2019 року про відрядження представника Хобти Д. О. з 22 жовтня 2019 року по 25 жовтня 2019 року, № КНО 683-В від 23 жовтня 2019 року про відрядження представника Хобти Д. О. з 27 жовтня 2019 року по 28 жовтня 2019 року; квитків на автобус Львів - Стрий та у зворотньому напрямку із відправленням 01 жовтня 2019 року, на автобус Вінниця - Київ із відправленням 17 жовтня 2019 року.

Однак, АТ «ПУМБ» не надавав будь-яких належних доказів отримання ним 19 вересня 2019 року копії судового рішення (конверт, довідка суду, тощо). Окрім цього, АТ «ПУМБ» не обґрунтовував та не надавав будь-яких належних доказів про те, чому банк був позбавлений можливості подати касаційну скаргу у визначений частиною другою 390 ЦПК України строк, з урахуванням того, що банк був обізнаний про апеляційний перегляд справи, оскільки подавав апеляційну скаргу, оскаржена постанова Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року вказані АТ «ПУМБ» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для надання особі, яка подала касаційну скаргу, права звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення, а також для уточнення касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 листопада 2019 року особою, яка подала касаційну скаргу, у грудні 2019 року подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, а також уточнену касаційну скаргу. Заява мотивована тим, що 19 вересня 2019 року АТ «ПУМБ» за вх. № 116/2189/44 було отримано повний текст постанови апеляційного суду, яка згідно поштового відтиску направлена на адресу банку 12 вересня 2019 року. У період з 22 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, 17 жовтня 2019 року, з 22 жовтня 2019 року по 25 жовтня 2019 року, з 27 жовтня 2019 року по 28 жовтня 2019 року представник банку знаходилась у відрядженні, а тому фізично було неможливо подати скаргу у межах процесуального строку. Якщо враховувати дату складення повного тексту (10 вересня 2019 року), направлення її шляхом поштового направлення 12 вересня 2019 року та оприлюднення 13 вересня 2019 року, з урахуванням часу поштового направлення стороні по справі, фізична відсутність представника у період відряджень значно звужує можливість підготовки та подачі касаційної скарги. На підставі частин другої та третьої статті 390 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу просила визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та відкрити касаційне провадження у справі. Окрім цього, банком надано ксерокопію конверту, адресованого Волинським апеляційним судом представнику Хобті Д. О. із штрихкодовим ідентифікатором № 221.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Аналіз наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою свідчить, що вказані підстави не можна вважати поважними з наступних підстав. Аналіз наданої ксерокопії конверту, адресованого Волинським апеляційним судом представнику Хобті Д. О. із штрихкодовим ідентифікатором № 221, зокрема перевірка статусу відстеження на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» свідчить, що вказане поштове відправлення вручено 16 вересня 2019 року, однак зареєстровано банком 19 вересня 2019 року. Таким чином, передбачений частиною другою статті 390 ЦПК України тридцятиденний строк з дня вручення повного судового рішення, протягом якого учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, закінчився 16 жовтня 2019 року. З указаного тридцятиденного строку представник банку Хобта Д. О. перебувала у відрядженні з 22 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, тобто 7 днів. Ураховуючи викладене, АТ «ПУМБ» не обґрунтовано та не надано будь-яких належних доказів, чому банк був позбавлений можливості подати касаційну скаргу у визначений частиною другою 390 ЦПК України строк. Перебування представника юридичної особи у відрядженні не свідчить про поважність причин для поновлення строку на касаційне оскарження.

Окрім цього, наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження доводи є ідентичним доводам, вказаним АТ «ПУМБ» у касаційній скарзі, які ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року визнано неповажними. Інших причин для поновлення строку на касаційне оскарження АТ «ПУМБ» не зазначено.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки наведені АТ «ПУМБ» у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року та постанови Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року є неповажними, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Волинської філії комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро Державної реєстрації» Назарчука Сергія Юрійовича, акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат