Справа № 426/9823/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

21 грудня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

У серпні 2019 року позивач пред`явила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2014 року. Шлюбні відносини з відповідачем припинено з січня 2018 року. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації атів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 197.

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 24 вересня 2019 року було відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання.

05 листопада 2019 року ухвалою суду було закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій провість проводити розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 35).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча для його повідомлення по справі судом було здійснено, неодноразово, всі можливі засоби для повідомлення, а саме: відправлення судових повісток, в яких зазначено дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання відповідача(а.с.29,36) та шляхом повідомлення на офіційному сайті Сватівського районного суду Луганської області (а.с.44, 49). Про причини неявки відповідач суду не повідомив.

За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 30 вересня 2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 197. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області 30 вересня 2014 року (а.с.18).

Шлюб позивача з відповідачем не склався. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у січні 2018 року. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області(а.с.13).

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально.

Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 95, 141, 200, 247, 264, 265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112,113,114,115 Сімейного кодексу України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 30 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 197.

Позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Копію заочного рішення надіслати сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя А.С. Река