Справа 431/4958/19
Провадження 2/431/1192/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2019 року Старобільський районний суд
Луганської області
у складі: головуючого судді Колядова В.Ю.,
за участю секретаря Петренко К.С.,
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника позивачів ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації Старобільської районної державної адміністрації, третя особа Комунальне підприємство «Старобільське районне бюро технічної інвентаризації» про скасування запису про державну реєстрацію прав та визнання права власності,
встановив:
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до відділу державної реєстрації Старобільської районної державної адміністрації, третя особа Комунальне підприємство «Старобільське районне бюро технічної інвентаризації» про скасування запису про державну реєстрацію прав та визнання права власності.
В обґрунтування свого позову позивачі посилаються на те, що позивач ОСОБА_1 є власницею 44/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування учиненого 11.04.1992 року і посвідченого державним нотаріусом Старобільської ДНК 11.04.1992 року. Право власності ОСОБА_1 зареєстровано за діючим на той законодавством у Старобільському районному бюро технічної інвентаризації 08.07.1992 року, реєстровий запис № 4331 книга № 21.
Позивач ОСОБА_2 є власницею 56/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.03.2009 року державним нотаріусом Старобільської ДНК, бланк ВМС 542108, реєстрація в реєстрі за № 2-214 від 13.03.2009 року. Право власності за ОСОБА_2 зареєстровано в Старобільському РБТІ за діючим на той час законодавством 09.04.2009 року на все домоволодіння.
У 2016 році співвласниці ОСОБА_1 і ОСОБА_2 домовились про поділ житлового будинку, яким володіють, на дві квартири. Частині будинку ОСОБА_2 56/100, присвоєно адресу: АДРЕСА_2 . Частині будинку ОСОБА_1 44/100, присвоєно адресу: квартира АДРЕСА_3 . Складено технічні паспорти квартир.
Позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у реєстрації їх права на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Старобільської РДА. Рішення державного реєстратора про відмову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 оформлені у паперовому вигляді і надані позивачам 22.10.2018 року.
Відповідно зазначених рішень, відмова обґрунтована наявністю у архівній складовій Державного реєстру, який має назву: «Реєстр прав власності на нерухоме майно» запису про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на весь будинок АДРЕСА_1 , що не відповідає змісту правовстановлюючих документів свідоцтву про право на спадщину ОСОБА_2 і договору дарування ОСОБА_1 , проте внести зміни до вказаної архівної складової, немає можливості.
У відповіді КП Старобільське районне бюро технічної інвентаризації зазначено про те, що при реєстрації права власності позивача ОСОБА_2 на частину будинку АДРЕСА_1 , вчинено помилку у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (що діяв у 2009 році): державний реєстратор БТІ помилково зареєстрував право на цілу частку домоволодіння, замість на 56/100. На даний час виправлення цієї помилки за участі Старобільського РБТІ не можливо оскільки не існує такого реєстру і не існує реєстраторів бюро технічної інвентаризації.
Таким чином, незважаючи на чинність правовстановлюючих документів позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на їхні долі у житловому будинку (і навіть дійсну реєстрацію права ОСОБА_1 до певного часу у реєстрі прав) зареєструвати у Державному реєстрі прав на нерухоме майно права позивачів на виділене окреме нерухоме майно не видається можливим, отже позивачі не мають змоги розпоряджатися, володіти, користуватися власним нерухомим майном.
Обидва позивача не мають одна до одної жодних претензій щодо об`єму часток нерухомого майна у спільній власності кожної, так само місцева громада в особі міської ради або фізичних осіб не пред`являє до позивачів жодних вимог з приводу належного їм домоволодіння, позивачам не відомі факти скасування, визнання недійсними їх правовстановлюючих документів проте, відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 позовні вимоги також підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
В судове засідання представник відповідача відділу державної реєстрації Старобільської районної державної адміністрації не з`явився. Від в.о. голови О.Калініна надійшло клопотання, в якому просив прийняти рішення по справі на розсуд суду та розглянути справу без участі представника відділу.
В судове засідання представник третьої особи Комунального підприємства «Старобільське районне бюро технічної інвентаризації» не з`явився. Від начальника бюро С.Г. Бур`ян надійшла заява, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу без участі їх представника.
Вислухавши позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею 44/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування учиненого 11.04.1992 року і посвідченого державним нотаріусом Старобільської ДНК 11.04.1992 року. Право власності ОСОБА_1 зареєстровано за діючим на той законодавством у Старобільському районному бюро технічної інвентаризації 08.07.1992 року, реєстровий запис № 4331 книга № 21.
Позивач ОСОБА_2 є власницею 56/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.03.2009 року державним нотаріусом Старобільської ДНК, бланк ВМС 542108, реєстрація в реєстрі за № 2-214 від 13.03.2009 року. Право власності за ОСОБА_2 зареєстровано в Старобільському РБТІ за діючим на той час законодавством 09.04.2009 року на все домоволодіння.
У 2016 році співвласниці ОСОБА_1 і ОСОБА_2 домовились про поділ житлового будинку, яким володіють, на дві квартири. Частині будинку ОСОБА_2 56/100, присвоєно адресу: АДРЕСА_2 . Частині будинку ОСОБА_1 44/100, присвоєно адресу: квартира АДРЕСА_3 . Складено технічні паспорти квартир.
Згідно рішень державного реєстратора Старобільської РДА про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень 22.10.2018 року, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у державній реєстрації їх права на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно зазначених рішень, відмова обґрунтована наявністю у архівній складовій Державного реєстру, який має назву: «Реєстр прав власності на нерухоме майно» запису про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на весь будинок АДРЕСА_1 , що не відповідає змісту правовстановлюючих документів свідоцтву про право на спадщину ОСОБА_2 і договору дарування ОСОБА_1 , проте внести зміни до вказаної архівної складової, немає можливості.
У відповіді КП Старобільське районне бюро технічної інвентаризації № 05/178 від 23.05.2019 року зазначено про те, що при реєстрації права власності позивача ОСОБА_2 на частину будинку АДРЕСА_1 , вчинено помилку у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (що діяв у 2009 році): державний реєстратор БТІ помилково зареєстрував право на цілу частку домоволодіння, замість на 56/100.
На даний час виправлення цієї помилки за участі Старобільського РБТІ не можливо, оскільки не існує такого реєстру і не існує реєстраторів бюро технічної інвентаризації.
Таким чином, незважаючи на чинність правовстановлюючих документів позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на їхні долі у житловому будинку (і навіть дійсну реєстрацію права ОСОБА_1 до певного часу у реєстрі прав) зареєструвати у Державному реєстрі прав на нерухоме майно права позивачів на виділене окреме нерухоме майно не видається можливим, отже позивачі не мають змоги розпоряджатися, володіти, користуватися власним нерухомим майном.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», організаційну систему державної реєстрації прав становлять:
1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;
2) суб`єкти державної реєстрації прав:
виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;
3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.
Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.
У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), видачі дубліката документа, який посвідчує право власності на нерухоме майно, за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.
У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.
У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.
Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Суд вважає, що на підставі чинного рішення суду про визнання за позивачами прав власності на їх частки у спільному домоволодінні можливо зареєструвати їх права у Державному реєстрі прав.
Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
У зв`язку з вищевикладеним, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 2, 3, 6, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації Старобільської районної державної адміністрації, третя особа Комунальне підприємство «Старобільське районне бюро технічної інвентаризації» про скасування запису про державну реєстрацію прав та визнання права власності задовольнити в повному обсязі.
Скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на цілу частку в будинку АДРЕСА_1 , вчинену реєстратором Старобільського районного бюро технічної інвентаризації в «Реєстрі прав власності на нерухоме майно» до 01.01.2013 року.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Колядов