Справа № 129/2399/19
Провадження № 22-ц/801/2569/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 рокуСправа № 129/2399/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Оніщука В.В.,

суддів: Голоти Л.О., Копаничук С.Г.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Гайсинська державна нотаріальна контора Вінницької області,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2019 року, постановлену у складі судді Царапори О.П., в залі суду,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання незаконними та протиправними нотаріальні дії державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Наталії Петрівни щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання незаконними та протиправними нотаріальні дії державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Наталії Петрівни щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивач не виконала вимоги ухвали про залишення позову без руху в повному обсязі.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального права.

Гайсинською державною нотаріальною конторою подано відзив на апеляційну скаргу у якому заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги в повному обсязі.

Апеляційна скарга на підставі ст.369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала Немирівського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2019 року вищевказаним вимогам закону не відповідає.

З матеріалів справи видно, що ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з тих підстав, що у позовній заяві не визначено статус третьої особи ОСОБА_2 , не завірено належним чином копії документів приєднаних до позовної заяви, а також не надано оригінал платіжного документу про сплату судового збору.

04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду надала уточнену позовну заяву, до якої приєднано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору. Також у позовній заяві ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та склад учасників справи.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суд виходив з того, що ОСОБА_1 усуваючи недоліки подала уточнену заяву в якій викладено позовні вимоги, аналогічні тим, що у первісному позові, однак у вступній частині уточненої заяви позивач взагалі виключила третю особу, не обґрунтувавши свої позовні вимоги в частині необхідності залучення третьої особи та не визначивши її статус, тим самим не усунувши недоліки змінила склад осіб визначених за первісним позовом.

Також, судом зазначено, що в квитанції про сплату судового збору за подання позовної заяви у графі призначення платежу не ідентифіковано, що судовий збір сплачено саме за подання позову до Гайсинської державної нотаріальної контори, а лише зазначено за подання заяв ОСОБА_1 .

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Разом з тим, суд першої інстанції вдався до оцінки змісту квитанції банку, не перевіривши при цьому зарахування сплаченого позивачем судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, що в свою чергу суперечить змісту ст. 9 Закону України «Про судовий збір».

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що позовна заява ОСОБА_1 не оплачена судовим збором, без перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, є передчасним.

Крім того, слід зазначити, що за змістом положень ЦПК України право визначення учасників справи, зокрема відповідача та третіх осіб належить позивачу.

Відповідно до ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

За змістом вищевказаних норм права не зазначення позивачем третьої особи не перешкоджає суду відкрити провадження у справі та у разі необхідності, з власної ініціативи залучити третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Однак, суд першої інстанції отримавши заяву позивача про усунення недоліків та уточнену позовну заяву, вказані обставини не врахував, застосувавши надто суворе тлумачення процесуальної норми, що в свою чергу позбавило заявника права на доступ до суду і завадило розгляду його позовних вимог та відповідно є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_1 є передчасним, тому ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ Л.О. Голота

/підпис/ С.Г. Копаничук

Згідно із оригіналом:

Суддя-доповідач: В.В. Оніщук