Справа № 226/2793/18

Провадження №2/226/36/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 лютого 2019 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.

за участю секретаря Тіссен О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у заочному судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права власності шляхом визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права власності шляхом визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування вимог вказала, що 22 червня 2016року за нотаріально посвідченим договором дарування вона отримала у власність від колишнього чоловіка ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, де до теперішнього часу він залишається зареєстрованим, так як знятися з реєстраційного обліку під час переоформлення на неї квартири не побажав. Сам відповідач в квартирі не проживає з травня 2016 року, і місце його перебування їй невідоме. Вказуючи на те, що реєстрація відповідача в квартирі створює їй перешкоди у повноцінному розпорядженні правом власності, вимагає додаткових витрат, повязаних з утриманням квартири, та не дозволяє їй оформити субсидію, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі №12 будинку №6 на м-ні «Молодіжний» в місті Мирноград Донецької області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просила суд позов задовольнити.

Відповідач, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду у відповідності до вимог процесуального законодавства, до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, що дає суду підстави для розгляду справи у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 22.06.2016 року приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу, отримала в дар від свого чоловіка ОСОБА_2 квартиру №12 в будинку №6 на м-ні «Молодіжний» в м.Мирноград, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк.спр.7,8).

Згідно довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованим за вказаною адресою з 07.12.2011 року по теперішній час (арк.спр.12).

Згідно рішення Димитровського міського суду від 26.07.2016року шлюб між подружжям Васерук розірвано. Рішення набрало законної сили 08.08.2016року (а.с.28).

Відповідно до акту обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Імпульсс» від 17.10.2018 року, складеного за участю мешканців цього будинку, відповідач за вказаною адресою не проживає з 01.05.2016 року (арк.спр.9).

Вказана обставина була також підтверджена в судовому засіданні і показаннями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які суду пояснили, що після припинення шлюбних стосунків відповідач залишив місто Мирноград і з 2016року в квартирі не проживає.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право приватної власності є непорушним. Це означає, що особа згідно з вимогами ст.ст.316,317,319 Цивільного Кодексу має право на безперешкодне володіння, користування і розпорядження належним йому майном, в тому числі на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, незалежно від волі інших осіб.

Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 Цивільного Кодексу та ст.150 Житлового Кодексу України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і відповідно до ст. 391 цього Кодексу має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Таким чином, здійсненням відчуження квартири шляхом укладання договору дарування відповідач ОСОБА_2 припинив своє право власності на спірну квартиру.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини та відсутність між сторонами договорів на проживання у спірному житловому приміщенні або домовленостей щодо порядку його використання, суд дійшов висновку, що, залишаючись зареєстрованим у спірній квартирі, відповідач перешкоджає позивачу належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушує його права, як власника, що є підставою для визнання відповідача втратившим право користування цим житлом.

Керуючись ст.ст.316,317,319,321,383 Цивільного Кодексу України, ст.ст.4,5,12,76,259,263,265,280-282 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (податковий номер НОМЕР_1), місце реєстрації: АДРЕСА_2, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (податковий номер НОМЕР_2), місце реєстрації: АДРЕСА_2, про усунення перешкод у реалізації права власності шляхом визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (податковий номер НОМЕР_2), місце реєстрації: АДРЕСА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі №12 будинку №6 на мікрорайоні «Молодіжний» в м.Мирноград Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Димитровського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду, а з початку функціонування Єдиної інформацівйно-телекомунікаційної системи безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 01.02.2019 року, повний текст судового рішення виготовлено 06.02.2019року.

Суддя Л.І.Клепка