РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13602/17

Провадження № 2/643/349/19

12.12.2019

12 грудня 2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені у розмірі 1% за кожен день прострочки аліментів на двох неповнолітніх дітей та зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із уточненим позовом, яким остаточно просить змінити стягнення розміру аліментів з 1/3 частини від усіх видів щомісячного заробітку, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з відповідача на двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_1 до досягнення повноліття дітьми, стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів щомісячного заробітку, але не менш 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з відповідача на двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь позивача до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 1% суми несплачених аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в розмірі 51382,97грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2006, який розірвано 22.06.2016. Від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом із матір`ю. Рішенням Московського району м. Харкова від 09.09.2016 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03.08.2016. Оскільки внесено зміни до Закону України про посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позивач просить змінити розмір стягнення аліментів. Крім того, повивача зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ від 06.09.2017 заборгованість відповідача перед позивачем становить 23061,82грн., а пеня від суми заборгованості за 2016 складає 26555,91грн., за 2017 24827,06грн., а всього пеня за несплачені аліменти становить 51382,97грн., що позичав і просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач в особі представника ОСОБА_6 О.І. надав відзив проти позову, в якому зазначив, що вимоги повивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам закону, а тому відповідач позов визнає частково. Так, позивач має право звернутися з вимогою про зміну розміру аліментів, але не наводить жодних послань на ті обставини, що могли би стати підставою для задоволення такої вимоги. Далі, про існування заочного рішення відповідач взагалі не знав, про наявність виконавчого провадження дізнався лише від свого представника, який отримав розрахунок заборгованості від 21.09.2017 у розмірі 23716,61грн., між тим, позивачем надана довідка- розрахунок заборгованості по аліментам від 23.05.2017, де зазначена сума боргу за період з 03.08.2016 по 01.05.2017 в сумі 13372,15грн. Отже, довідки різняться щодо сум сплати. У довідках, які отримав представник визначено загальну суму заборгованості станом на 21.11.2017 у розмірі 27519грн. та така сума повністю сплачена відповідачем, а тому будь-яка заборгованість перед позивачем відсутня, відповідно у задоволені позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

04.12.2018 позивача звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, якою просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 6034,44грн.

В судовому засідання позивач повністю підтримала обставини та вимоги раніше поданого уточненого позову, відмовившись від задоволення заяви про уточнення позовних вимог від 04.12.2018.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував повністю, підтримавши доводи, викладені у відзиві проти позову.

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із такого.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2016 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03.08.2016 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.4).

Відповідно до ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Встановлено, що батьки дітей разом не проживають, останні знаходяться на утриманні матері та проживають з нею.

Такі обставини підтверджено копіями рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2016, довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку (а.с.10.11).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017, збільшено мінімальний розмір аліментів та внесено зміни, зокрема, до ст. 181-184 СК України.

Так, згідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, розмір аліментів призначений за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2016, є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини.

Отже, суд дійшов висновку, що є правові підстави для збільшення розміру аліментів призначених рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2016, з урахуванням змін, внесених до ст. 181-184 СК України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданим Московським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 06.09.2917, вбачається, що існує заборгованість по аліментам станом на 21.09.2017 в розмірі 23716грн. (а.с.33).

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач позовні вимоги не визнав, та зазначив що аліменти він сплачує та заборгованості по сплаті аліментів не має, на підтвердження вказаного факту надав частково квитанції про сплату аліментів та розрахунок заборгованості 01.03.2018 (63-65).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.05.2018 за виконавчим листом № 643/12231/15-ц складає 41379,87 грн.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог, представником позивача нарахована пеня за прострочення сплати аліментів в загальній сумі 283 820, 62 грн.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо права отримувача аліментів на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1ст. 196 СК України, в редакції станом на час вирішення справи судом, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

В даній редакції норма ч. 1ст. 196 СК України набрала чинності з 08 липня 2017 року.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді стягнення неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Тобто, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Неустойка стягується з особи, яка винна у простроченні сплати аліментів.

При розгляді справи суд виходить із презумпції вини платника аліментів.

Відповідно до ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Виходячи із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в прострочені сплати аліментів повинен довести платних аліментів.

Однак, таких обставин відповідачем суду не доведено. Не містять таких доказів і матеріали справи.

Далі, аналізуючи зміст ст. 196 СК України, вбачається, що статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені ) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Так, позивачем в позовній заяві зазначений розрахунок пені за період з серпня 2016 по вересень 2017 року у розмірі 51382,97грн.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості за період з серпня 2016 по вересень 2017 в розмірі 23716,61грн. за правилами ст. 196 СК України та положеннями ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017.

Отже, вимоги позову цілком обґрунтовані, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави суд стягує судовий збір.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені у розмірі 1% за кожен день прострочки аліментів на двох неповнолітніх дітей та зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнувши з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 03.08.2016 року по 20.09.2017 року в розмірі 23716 грн. (двадцять три тисячі сімсот шістнадцять 61 коп.).

В іншої частині вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) у дохід держави судовий збір у розмірі 1280 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті вісімдесят грн.).

Рішення в частині стягнення платежу аліментів в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст виготовлений 201.22019.

Суддя О.О. Сугачова