П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 263/1123/18

Номер провадження 22-ц/804/172/19

Донецький апеляційний суд в складі суддів: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Кочегарової Л.М., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3

суб'єкт оскарження - державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк»,

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

розглянувши в режимі відеоконференції в приміщенні Донецького апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2018 року, у складі судді Кияна Д.В.,

у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк»,

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

В с т а н о в и в:

В січні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якому просила визнати дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо визначення вартості та оцінки рухомого майна, яке належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, неправомірними та визнати недійсним звіт про оцінку вартості рухомого майна, а саме:

1.Машину літієву інжекційну Demag 320 DC, Німеччина, 2000р. (Інв. №КзГ108)

2. Прес-форму для 701 типу штаб. ящиків, Німеччина (Інв. № КзГ109)

3.Прес-форму для 702 типу штаб. ящиків, Німеччина (Інв. № КзГ110)

4.Прес-форму для 703 типу штаб. ящиків, Німеччина (Інв. № КзГ111)

5. Прес-форму для виробництва вибору «планка» для кріплення ящиків, Німеччина (Інв. № КзГ112)

6. Охолоджувач Glimaveneta, Італія, 2000 р. (Інв № КзГ113)

7. Токарний станок 16К20, 1984 р. (Інв. № ПзГ294)

8. Токарний станок ИЖ 250 ИТВМФ1, 1990 р. (Інв. № ПзГ297)

9. Фрезерний станок Bokoe, тип МА 2-180, Німеччина, 1977 р. (Інв. № ПзГ295)

10. Фрезерний станок Niigata, модель 2 UMB, Японія, 1975 р. (Інв. № ПзГ301)

11. Плоскошліфувальний станок TOS, Чехія, тип BRN-20A, 1984 р. (Інв № ПзГ296)

12. Універсальний круглошліфувальний станок TOS Hostivar, тип В400/1500, Чехія, 1986р. (Інв. № ПзГ415)

13. Компресор Mahle, 1997 р., зав. № 152988 (Інв. № ПзГ298)

14. Свердлильний станок Alzmetall, тип АВ4SV, Німеччина, 1992 р. (Інв. № ПзГ414)

15. Піскоструминний автомат, АКН-103, зав. № А-1712 (Інв. № ПзГ426)

16. Пилу для різки метала HCH Reimmann&Co, 1970 р. (Інв. № ПзГ305)

17. Зварювальний полуавтомат Migo-mat, Німеччина, 2004 р. (Інв. № ПзГ307)

18. Плиту монтажну зварювальну, 1979 р. (Інв. № ПзГ310)

від 23 листопада 2017 року, виконаний експертом Барановим В.В. в межах виконавчого провадження № 47813785 по примусовому виконанню рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04 червня 2014 року у справі № 263/822/14-ц.

В мотивування скарги зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2014 року в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Кройц» перед публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») за кредитним договором № 02 від 26 червня 2009 року (станом на 11 грудня 2013 року у розмірі 7403038,83 грн. звернуто стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною продажу на підставі оцінки, проведеною суб'єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій.

На підставі виконавчого листа № 263/822/14-ц головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47813785.

02 грудня 2016 року Актом опису й арешту майна проведено опис та накладено арешт на перелічене майно.

Постановою державного виконавця призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - Баранова В.В., який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, виданий 27 жовтня 2017 року за № 1046/17.

23 листопада 2017 року Барановим В.В. було здійснено оцінку вказаного рухомого майна, за результатами проведення якої складено звіт, відповідно до якого підсумкова величина вартості становить 1119349 грн.

З вказаною оцінкою заявник не погодилась, оскільки вона проведена з порушенням чинного законодавства України, вартість об'єктів оцінки в порівнянні з аналогами занижена вдвічі. Повідомлення про оцінку арештованого майна отримано заявником поштою 23 січня 2018 року, тому строк подачі скарги до суду нею не пропущено.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 квітня 2018 року залучено ПАТ «ПУМБ» до участі у даній справі у якості заінтересованої особи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 в особі представника - адвоката ОСОБА_6 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ПАТ «ПУМБ» відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення скарги на дії державного виконавця.

Зокрема зазначила, що при зверненні до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Балдинюк М.Ю. нею не визначено заінтересованими особами відділ примусового виконання рішень та ПАТ «ПУМБ», тільки останнє залучено ухвалою суду до участі у справі в якості заінтересованої особи.

Також вказує, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про неможливість здійснення судового розгляду справи щодо застосування до звіту наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів та визнанням недійсними правочинів, оскільки заявник звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, оскаржуючи оцінку майна як процесуальну дію державного виконавця, а не з позовом про визнання недійним звіту про оцінку майна.

Для оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності Барановим В.В. було застосовано два способи оцінки: витратний та порівняльний. Для розрахунку за витратним способом необхідно визначення витратної вартості шляхом маркетингового дослідження і визначення зносу, але це оцінювачем зроблено не було. Вартість нового обладнання такого ж або аналогічного ні по одному з оцінюваного обладнання не наводилась. У звіті немає підтверджень, що обладнання було випробувано і що випробування проводилося фахівцями, які мають відповідну кваліфікацію. А тому витратний метод оцінки використовувався невірно.

У даному випадку не було обрано жодного об'єкта, який був фактично проданий, оскільки порівнювалися тільки пропозиції. Не наведено даних, які характеризують можливості обладнання, як оцінюваного так і аналогів. Щодо вітчизняного обладнання, то наводяться неповні дані про ціни на вторинному ринку, без прив'язки до технічного стану та року виготовлення. Імпортне обладнання не відображено взагалі.

На виконання ст.360 ЦПК України Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області) подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. При цьому зазначив, що вимогами заявника є не тільки визнання дій державного виконавця неправомірними, а й визнання недійсним звіту про оцінку майна. Звіт про оцінку майна не створює правові наслідки для учасників правовідносин, а лише підтверджує висновки суб'єкта оціночної діяльності, що унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсним правочинів.

Заявником не надано доказів невідповідності зазначеного звіту вимогам нормативно-правовим актам та наявності у нього недоліків й зниження вартості майна.

У постанові від 28 березня 2017 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності Баранова В.В. попереджено про кримінальну відповідальність за подання завідомо неправдивого звіту з питань, викладених у постанові.

Законом не встановлено відповідальності саме державного виконавця за недотримання законодавства оцінювачем, оскільки державний виконавець не наділений професійними знаннями для таких дій. Дії державного виконавця узгоджуються із Законом України «Про виконавче провадження».

В додаткових поясненнях до відзиву державний виконавець зазначив, що дії оцінювача ґрунтуються на вимогах закону в повній мірі, а доказів на підтвердження своїх доводів та спростування висновків звіту, заявником не надано.

ПАТ «ПУМБ» також направив відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення. При цьому зазначив, що при розгляді скарг на дії державного виконавця, пов'язаних з оцінкою майна, суд повинен аналізувати оцінку майна боржника саме як процесуальну дію державного виконавця.

ОСОБА_3 не наводить жодних підстав та не надає суду інших доказів того, що вказана вартість майна не відповідає діючим ринковим цінам.

Суб'єкт оцінювання Баранов В.В. при проведенні звіту про оцінку майна виконав всі вимоги діючого законодавства.

Доказів щодо порушення державним виконавцем приписів Закону України «Про виконавче провадження» при визначенні вартості арештованого майна скаржником не надано.

ОСОБА_3 не погоджується з оцінкою майна, а викладені в скарзі вимоги стосуються дій оцінювача майна, а не процесуальних дій державного виконавця.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.226).

В апеляційному суді представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 надала пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги, скарги, пояснив також, що звіт про оцінку вартості майна не відповідає дійсній вартості обладнання, оскільки оцінювачем не визначено його технічні характеристики, не проведено огляду зовнішнього виду, не перевірено комплектацію та не було випробувано.

Головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Балдинюк М.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її вимоги безпідставними, пояснив що діяв у межах своїх повноважень, звіт сумніву не піддавав, рецензії оцінки не проводились, на реалізацію майна на електронних торгах передано 18 лотів, продано тільки 4 лота.

Представник ПАТ «ПУМБ» Маштаков С.А., не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, пояснив, що призначаючи суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, державний виконавець діяв відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків. Оцінка майна суб'єктом оціночної діяльності Барановим В.В. визначена правильно, про те що вартість майна не занижена свідчать ті обставини, що із 18 лотів, переданих на електронні торги, продано тільки 4 лота, три з яких продані лише на повторних торгах. Пояснив також, що попит на обладнання мається, на машину літієву інжекційну Demag покупець був, але кошти внесені не були, оскільки вона була розібрана.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду в якості спеціаліста Баранов В.В. пояснив, що відповідно до п.52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. Застосовуючи витратний підхід визначення вартості об'єктів оцінки, використовувався метод заміщення, відповідно до якого здійснювався підбір об'єктів порівняння, подібних до основних характеристик та призначенню до об'єктів оцінки. Використання оцінювачем в розрахунках ціни пропозицій відповідає п.16 Національного стандарту № 1. Відібрані оцінювачем об'єкти порівняння, наведені в додатку № 3 звіту про оцінку, або повністю відповідають об'єкту оцінки або співпадають з об'єктом оцінки по основним ціноутворюючим характеристикам. Данні технічної характеристики на обладнання використовувалися ним виходячи із технічних паспортів або їх аналогів, використовуючи мережі Internet -ресурсу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення скарги на дії державного виконавця, заперечення головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Балдинюк М.Ю., заперечення представника ПАТ «ПУМБ» Маштакова С.А., які просили апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін, пояснення спеціаліста Баранова В.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 червня 2014 року, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Кройц» перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором № 02 від 26 червня 2009 року звернуто стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною на підставі оцінки, проведеною суб'єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій.

11 червня 2015 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову ВП № 47813785 про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа № 263/822/14-ц, виданого 25.09.2014 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області призначено експерта для проведення оцінки майна.

За результатами проведеної оцінки 30 листопада 2017 року експертом Барановим В.В. складено звіт про оцінку вартості майна по виконавчому провадженню № 47813785, відповідно до якого підсумкова величина вартості складає 1119349 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що головний державний ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області діяв відповідно до вимог діючого законодавства. Встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсним правочинів. Доводи скаржника (боржника), наведені у скарзі є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження.

З таким висновком колегія суддів не може не погодитись, оскільки він ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та приватних виконавців.

Відповідно до положень ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

Як зазначено у п.8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Відповідно до частин 4, 5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Отже, відповідно до положень вищенаведеного Закону оцінка майна є процесуальною дією державного виконавця і здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації майна на прилюдних торгах.

Згідно з приписами статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України (частина перша статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Як передбачено ст.12 даного Закону, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження 12-18гс18) і Верховним Судом у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 711/650/13-ц (провадження № 61-1186св17) та у справі № 23/100-12.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Цим Стандартом визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

З матеріалів справи вбачається, що оцінка майна здійснювалась фізичною особою-підприємцем Барановим В.В., який має свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності № 10427 від 28.08.2013 року та сертифікат № 1046/17 від 27.10.2017 року суб'єкта оціночної діяльності (а.с.70) на підставі постанови державного виконавця про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 28 березня 2017 року.

Відповідно до звіту про оцінку вартості майна по виконавчому провадженню № 47813785 оцінювач, проаналізувавши результати досліджень, вважає, що загальна ринкова вартість об'єктів оцінки для їх реалізації в порядку встановленому Законом, в сформованих на момент оцінки соціально-економічних умовах, становить 1119349 грн., без врахування податку на додану вартість.

При оцінці використані в комплексі два підходи: витратний та порівняльний, оцінка виконана станом на 23 листопада 2017 року.

Оцінювачем виконані маркетингові дослідження на ринку оцінюваного майна з використуванням даних, отриманих з мережі Internet. З представлених на ринку пропозицій ним відібрані аналогічні об'єкти, що мають максимально схожі з об'єктом оцінки параметри.

У пунктах 15, 16 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» вбачається, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Однак, як вбачається з матеріалів справи і підтверджено в судовому засіданні апеляційного суду, заявник не подавала державному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку вартості майна та останнім рецензування звіту не призначалося.

Доводи апеляційної скарги про те, що звіт про оцінку майна не відповідає вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» є безпідставними та спростовуються встановленими обставинами та наведеними вище нормами матеріального права.

Колегія суддів приходить во висновку, що відсутні докази невідповідності вказаного звіту вимогам нормативно-правових актів та наявності у ньому недоліків щодо методів оцінки й заниження вартості майна.

Боржник ОСОБА_3 не вчиняла визначених чинних законодавством дій на спростування оцінки майна в оскаржуваному звіті, а саме не заявляла клопотань про проведення повторної оцінки майна, не просила провести проведення рецензування звіту про оцінку.

Не можна погодитися і з доводами представника заявника щодо заниження вартості обладнання наведеному у звіті про оцінку вартості майна від 23 листопада 2017 року у порівнянні з вартістю цього майна, визначеному при передачі майна у заставу, оскільки оцінка майна при передачі його у заставу проводилася у 2008 році, та після цього обладнання використовувалося за призначенням.

Оскільки дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника були вчинені відповідно до вимог закону, а визначення вартості цього майна були здійсненні належним суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання з дотриманням встановленої процедури, наведеними вище нормативно-правовими актами, а сам звіт про оцінку вартості рухомого майна не підлягає визнанню в судовому порядку недійсним, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними дії державного виконавця щодо визначення вартості та оцінки рухомого майна, та про визнання вказаного висновку недійсним.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_3 звертаючись до суду зі скаргою, просила визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої службі Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо визначення вартості та оцінки належного їй рухомого майна (а.с.1-4).

В судовому засіданні представник заявника пояснила, що ОСОБА_3 оскаржувала дії саме державного виконавця і такі вимоги скарги були розглянуті судом першої інстанції.

З огляду на те, що відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державних виконавців, та при зверненні зі скаргою ОСОБА_3 просила визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої службі Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, зазначення судом першої інстанції в якості заінтересованої особи вказаного відділу не привело до ухвалення незаконного рішення та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 04 лютого 2019 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

Л.М.Кочегарова

С.А.Попова