ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6258/19 Справа № 2-5171/10 Суддя у 1-й інстанції - Мачуський О.М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року по справі за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку, пред`явлення виконавчого документу до виконання,

в с т а н о в и л а:

У березні 2019 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку, пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") ставить питання про скасування ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року та постановлення нової ухвали про задоволення їх заяви, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ними приведено достатньо правових підстав для задоволення заяви, виконавчий лист було втрачено не з вини банку.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" суд першої інстанції виходив з того, що підстави для її задоволення відсутні та дійшов висновку про недоведеність втрати виконавчого листа, оскільки дані відомості матеріали справи не містять, що унеможливлює визначити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поважність причин пропуску даного строку, зазначав, що банк протягом тривалого часу не цікавився процесом виконання рішення про стягнення заборгованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2010 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 2.547.178 грн.65 коп., судовий збір у розмірі 1.700 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн. Стягнуто з ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 200 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 1.950 грн. за надання юридичних послуг (а.с.46-47).

Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ Галіч Н.В. від 20 квітня 2015 року виконавчий лист стосовно боржника ОСОБА_4 було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження".

З листа Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м.Києві №36618598 від 06 лютого 2019 року, наданого заявником до своєї заяви, вбачається, що виконавчий лист №2-5171/2010 від 17 лютого 2011 року, виданий Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" суми заборгованості в розмірі 2.551.148 грн.65 коп., судовий збір у розмірі 1.700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., перебував на виконанні у Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м.Києві.

Заявник зазначає, що 20 квітня 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", а виконавчий лист до відділу не повертався та на виконанні не перебуває.

Втім колегія суддів звертає увагу на те, що постановою від 20 квітня 2015 року, яку заявником було долучено до заяви, було повернуто виконавчий лист, виданий Святошинським районним судом м.Києва (а.с.60).

Також у своїй заяві банк зазначає, що 20 квітня 2015 року державним виконавцем Святошинського районного управління юстиції в м.Київ - Маціборук В.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с.57), а в листі Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м.Київ вказано, що 20 квітня 2015 року державним виконавцем Галіч Н.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с.62).

Витребувати матеріали виконавчого провадження колегія суддів позбавлена можливості у зв`язку з їх знищенням (а.с.62).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" та матеріалів справи не вбачається достатніх підстав для її задоволення.

Колегія суддів звертає увагу, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Банк, який є юридичною особою зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Доводи заяви свідчать лише про те, що стягувач фактично не цікавився ходом виконання судового рішення.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів.

Суд не може безпідставно поновити строк пред"явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Ураховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалу про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання постановлено з додержанням вимог закону.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.