У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Бедьо В.І.

з участі секретаря судових засідань Торчинович Н.М.

заявниці - ОСОБА_1 .

ст. державного виконавця - Роман В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . звернулися до суду з даною скаргою, в якій просять суд зобов`язати державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міського управління юстиції Роман Владислава Яношевича виправити помилку у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 49078931 від 23.10.2015 року та за виконавчим листом № 2п-1808/10, виданим 15.02.2010 року Ужгородським міськрайонним судом, зокрема в позначенні розміру заборгованості, а саме: замість 74 329,02 грн. розмір 47311, 52 грн. відповідно до ВП № 45161963 від 21.10.2014 року; зобов`язати головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Плиска А.С. ; виправити помилку у постанові про звернення стягнення на заробітну плату у виконавчому провадженні № 52321360 від 12.06.2018 року за виконавчим листом № 2п-1808/10, а саме в позначення розміру заборгованості замість 74 329,02 грн. вказати розмір 47311, 52 грн.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що 07.07.2010 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив заочне рішення по справі № 2п-4053 за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/4074/82/37061 від 28.11. 2007 року в сумі 101 392, 66 грн.

На виконання вказаного рішення суду за заявою стягувача від 09.12. 2010 року старший державний виконавець МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Роман В.Я. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 23226367за виконавчим листом № 2п- 4053/10, виданим 11.11. 2010 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

На виконання вказаної постанови державного виконавця боржник ОСОБА_1 . сплатила 47 650, 00 грн.

Разом з тим заявник вказує на те, що всупереч сплати нею на зазначені державним виконавцем реквізити 47 650, 00 грн. на рахунок стягувача було перераховано тільки 15 905, 69 грн.

Представником боржника ОСОБА_3 було подано заяву про перегляд заочного рішення у справі № 2п-4053/10 від 07.07.2010 року, яка була задоволена та відповідно справа № 712/23583/12 була призначена досудового розгляду. 17.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом було повторно прийнято заочне рішення у даній справі з врахуванням змінених (збільшених ) позовних вимог та стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 130 015, 59 грн.

22.10.2015 року на підставі виконавчого листа 712/23583/12 від 07.02.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49077302 про стягнення заборгованості у розмірі 130 015, 59 грн.

З повідомлення державного виконавця заявнику стало відомо, що сплачена нею сума у розмірі 47311, 52 грн., яка була сплачена в рахунок заборгованості за виконавчим листом № 2п-4053, перерахована державним виконавцем та розподілена в рахунок сплати заборгованості заявника за двома виконавчими листами № 2п-4053/10 від 11.11. 2010 року (ВП 23226367) та № 2п- 1808 від 15.02.2010 року ( ВП № 22044910).

Заявник вважає порушенням з боку державного виконавця такий розподіл за двома виконавчими провадженнями сплаченої нею суми і вказує на те, що вказані дії в подальшому вплинули на розрахунок заборгованості стягувача за кредитом при ухваленні заочного рішення у справі № 712/2358/12 від 17.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 суми у розмірі 130 015, 59 грн.

Крім того заявники вказують, що 21.10.2010 року старшим державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Роман В.Я. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 22044910 з виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 74 329, 02 грн.

21.10.2014 року головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Роман В.Я. було винесено повторно постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45161963 з виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 74 329, 02 грн.

23.10.2015 року головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Роман В.Я. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49078931 з виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 74 329, 02 грн.

12.06.2018 року головним державним виконавцем Плиска А.С. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 ( ВП № 52321360) за виконавчим листом № 2п- 1808/10 від 15.02.2010 року в розмірі 74 329, 02 грн. Заявник вважає вказаний у постанові розмір заборгованості у сумі 74 329, 02 грн. неправильним, оскільки в ньому не враховано сплачену боржником суму у розмірі 47 311, 52 грн. Відтак вірною сумою яка підлягає на думку заявників до сплати є 27 017, 50 грн. (74 329, 02 грн. - 47 311, 52 грн.).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 уточнила вимоги скарги, зокрема просить суд:

- скасувати постанову головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Роман В.Я. від 23.10.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 49078931 з виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 74 329, 02 грн.;

- скасувати постанову головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Плиска А.С. від 12.06.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника виконавчого провадження ВП № 52321360 з виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 74 329, 02 грн.;

- залишити в силі постанову головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Роман В.Я. від 21.10.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 45161963 з виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 47 311, 52 грн.;

- зобов`язати головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Плиска А.С. зробити перерахунок заборгованості боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року відповідно до постанови від 21.10.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 45161963 та з врахуванням стягнутих грошових коштів із заробітної плати боржника ОСОБА_2 ;

- зобов`язати головного державного виконавця Плиска А.С. винести постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника за виконавчим листом № 2п-1808/10 на залишок суми заборгованості та направити її для стягнення із заробітної плати ОСОБА_2 , який працює в Закарпатському обласному клінічному кардіологічному диспансері (м. Ужгород, вул. Тімірязєва, 15А).

Державний виконавець Роман В.Я в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги з підстав, викладених у відзиві на скаргу від 08.07.2019 року. Зокрема зазначає, що при винесенні оскаржуваних заявниками рішень державний виконавець діяв чітко до вимог чинного законодавства, тобто у відповідності до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого було проведено пропорційний розрахунок коштів у сумі 47650, 00 грн., що надійшли на рахунок відділу від боржника ОСОБА_4 , а саме: стягувачу 6 черги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно ВП № 23226367 з виконання виконавчого листа № 2п-4053 від 11.11. 2010 року 24 861, 26 грн. та виконавчий збір у сумі 2762,36 грн.; стягувачу 6 черги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно ВП № 22044910 з виконання виконавчого листа № 2п-1808 від 15.02. 2010 року 18 023,75 та виконавчого збору в сумі 2002, 63 грн.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши зміст скарги, дослідивши додані до скарги письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС перебувало зведене виконавче провадження № 3-250,251/11 з виконання виконавчого провадження № 22044910, відкритого 21.10.2010 року за виконавчим листом № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 74 329, 02 грн. та виконавчого провадження № 23226367, відкритого 10.12. 2010 року з виконання виконавчого листа № 2п-4053/10 від 11.11. 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 101 392, 66 грн. заборгованості за кредитним договором., 1013,92 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

19.07.2011 року боржник ОСОБА_1 на виконання постанови державного виконавця від 10.12. 2010 року за виконавчим листом № 2п-4053/10 (ВП№ 23226367) сплатила 47 650, 00 грн., що відповідно підтверджується доданою до матеріалів скарги квитанцією № 27901/з11 від 19.07.2011 року.

З доданих до справи письмових доказів слідує, що вказану заявником суму у розмірі 47650, 00 грн. державним виконавцем пропорційно розподілено в рахунок сплати заборгованості заявника за двома виконавчими листами № 2п-4053/10 від 11.11. 2010 року (ВП 23226367) та № 2п- 1808 від 15.02.2010 року ( ВП № 22044910), а саме: стягувачу 6 черги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно ВП № 23226367 з виконання виконавчого листа № 2п-4053 від 11.11. 2010 року 24 861, 26 грн. та виконавчий збір у сумі 2762,36 грн.; стягувачу 6 черги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно ВП № 22044910 з виконання виконавчого листа № 2п-1808 від 15.02. 2010 року 18 023,75 та виконавчого збору в сумі 2002, 63 грн. ( а с. 40).

12.06.2018 року головним державним виконавцем Плиска А.С. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 ( ВП № 52321360) за виконавчим листом № 2п- 1808/10 від 15.02.2010 року в розмірі 74 329, 02 грн.

Заявник вважає вказаний у постанові розмір заборгованості у сумі 74 329, 02 грн. неправильним, оскільки в ньому не враховано сплачену боржником суму у розмірі 47 311, 52 грн. Відтак вірною сумою яка підлягає на думку заявників до сплати є 27 017, 50 грн. (74 329, 02 грн. - 47 311, 52 грн.).

Відтак ОСОБА_1 просить скасувати постанову державного виконавця від 23.10.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 49078931 з виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 74 329, 02 грн. та постанову головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Плиска А.С. від 12.06.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника виконавчого провадження ВП № 52321360 з виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 74 329, 02 грн. та здійснити перерахунок заборгованості, оскільки вважає неправильним розмір вказаної державним виконавцем заборгованості по виконавчому листу з тих підстав, що в оскаржуваних процесуальних рішеннях на її думку не враховану сплачену нею суму.

Разом з тим з наданих у судовому засіданні пояснень державного виконавця встановлено, що 05.07.2019 року заступником начальника Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ під час примусового виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 74 329, 02 грн. надіслано повідомлення до Закарпатського обласного клінічного кардіологічного диспансеру про те, що сума яка підлягає стягненню з боржника станом на 05.07.2019 рік згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 № 52321360 від 12.06.2018 року складає 50 916, 48грн. ( що включає в себе 46 568, 04 грн. боргу та 4348, 44 грн. виконавчого збору) ( а с. 41).

У відповідності до ч. 2 ст. 44 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції від 21.04.1999 року) у разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею.

З огляду на вказану норму закону суд вважає безпідставними твердження заявника щодо порушення державним виконавцем норм закону та безпідставний розподіл сплаченої заявником суми в рахунок виконання боргових зобов`язань по двох виконавчих провадженнях.

Також матеріалами справи спростовуються твердження ОСОБА_1 щодо неврахування державним виконавцем під час винесення постанови головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Плиска А.С. від 12.06.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника виконавчого провадження ВП № 52321360 з виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 74 329, 02 грн. сплаченої заявником суми в розмірі 47 650, 00 грн.

Так, вказаним вище повідомленням до Закарпатського обласного клінічного кардіологічного диспансеру про те, що сума яка підлягає стягненню з боржника станом на 05.07.2019 рік згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 № 52321360 від 12.06.2018 року зазначено розмір заборгованості 50 916, 48 грн. ( що включає в себе 46 568, 04 грн. боргу та 4348, 44 грн. виконавчого збору) ( а с. 41). Тобто вказаним повідомленням підтверджується, що розмір заборгованості вже не 74 329, 02 грн., як припускає заявник, а зменшено, тобто враховано сплачену заявником суму.

З огляду на вставлені обставини суд не вбачає правових підстав для скасування вказаних заявником постанов державного виконавця та перерахунку заборгованості за виконавчим листом № 2п-1808/10, що є підставою для відмови у задоволенні вказаних вимог.

Що стосується вимоги скарги щодо залишення в силі постанови головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Роман В.Я. від 21.10.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 45161963 з виконання виконавчого листа № 2п-1808/10 від 15.02.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 47 311, 52 грн., суд виходить із наступного.

Положеннями ст. 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

2. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

3. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином вказаною нормою закону не передбачено винесення процесуального рішення щодо «залишення в силі постанови державного виконавця».

Положеннями ст. 12 ЦПК України врегульовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Вивчивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що заявниками не надано жодних доказів того, що при винесенні оскаржуваних постанов державний виконавець діяв всупереч Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені у скарзі факти не знайшли свого підтвердження в суді, а тому скарга є необґрунтованою і в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Бедьо