Справа № 146/300/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сідак Н.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 4,0415 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Олександрівка Томашпільського району померла його мати ОСОБА_5 , яка після смерті батька фактично спадщину прийняла, так як 21.03.2006 року оформила право власності за законом на успадковану після смерті батька земельну ділянку, а також проживала і продовжувала проживати у спадковому будинку, але нотаріально своє право на житловий будинок не оформляла.

Також, після смерті матері залишились земельні ділянки площею 3,7817 га та 4,0415 га. Спадкоємцями майна батьків залишились позивач та його сестра (відповідач по справі).

Ще за життя мати позивача склала заповіт, яким все своє майно заповіла відповідачці.

На протязі встановленого законом строку для прийняття спадщини після смерті матері позивач спадщину прийняв, оскільки постійно проживав і продовжує проживати у спадковому будинку. Іншого житла у нього не має і ніколи не було.

В даний час позивач бажає визнати за ним право власності в порядку успадкування за законом на обов`язкову частку у спадщині, що складається із ј частини житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ј частини земельної ділянки, відповідно до державного акту на землю серії НОМЕР_2 , ј частини земельної ділянки, відповідно до державного акту на землю серії НОМЕР_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, заперечує проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

В п. 19 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, які визначені ст. 1241 ЦК України, є вичерпний і розширеного тлумачення не потребує.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсійний вік для чоловіків встановлений 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області помер ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є сином покійного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 11 листопада 2014 року Олександрівською сільською радою (а.с.6).

Згідно копії посвідки на постійне проживання (а.с.4) та свідоцтва про його народження (а.с. 6), позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок розташований по АДРЕСА_2 .

З свідоцтва про право власності на домоволодіння вбачається, що власником житлового будинку по вул. Радянській є ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 26 квітня 2018 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 . До складу спадкового майна входить житловий будинок літ «А», самовільно побудовано добудову літ «А1», ганок літ «а1» сарай літ «Б», сарай літ «В», самовільно побудовано гараж літ «Г», криниця літ «Д», 1-3 огорожа 1 -замощення (а.с. 11).

З копії довідки № 64 від 01 червня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Томашпільського району ОСОБА_1 . вбачається, що після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 за заповітом залишилася дочка ОСОБА_3 , якій належить земельна ділянка та за законом залишився син ОСОБА_1 який в частині спадкування спадщину прийняв (а.с.17).

Згідно копії заповіту від 28 січня 2015 року, ОСОБА_5 заповіла все своє майно, своїй дочці ОСОБА_3 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 3,7818 га, розташована на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та земельна ділянка 4,0415 га, розташована на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (а.с.13, 14).

На запит суду від державного нотаріального архіву Вінницької області надійшло повідомлення про те, що спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , по фонду Томашпільської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с.48).

З Томашпільської державної нотаріальної контори надійшла після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 копія спадкової справи.

З даної спадкової справи вбачається, що до Томашпільської державної нотаріальної контори звернулась відповідач ОСОБА_3 , якій видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки (а.с. 41-47).

Так, на день смерті матері позивач був непрацездатною особою, що підтверджується копіює пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 , виданого 14 січня 2014 року, пенсія призначена за віком, а тому в розумінні положень ст. 1241 ЦК України позивач є особою, яка має право на обов`язкову частку у спадковому майні померлої ОСОБА_5 .

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що спадкове майно, а саме житловий будинок повинен успадковуватись позивачем, оскільки згідно закону позивач має право успадкувати обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом, тобто 1/4 частини.

Що стосується, визнання права власності на частки земельних ділянок, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, оскільки на спірні земельні ділянки видані свідоцтва про право на спадщину, питання про визнання зазначених свідоцтв недійсними позивач не ставив.

Враховуючи встановлені судом обставини, дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що поданий позивачем позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, 1241, ст. 1268, 1276 ЦК України, статтями 12,13,76,78, 95,263-265, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, задовльнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на обов`язкову частку у спадщині, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області на ј частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Томашпільський районний суд Віннницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 21 серпня 2019 року.