Справа 431/1833/19
Провадження 2/431/637/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

23 липня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді: Логвіненко Т.Г.,

секретаря с/з Гапотченко І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договорами позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договорами позики.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що 20.10.2018 року відповідачка ОСОБА_4 взяла у позивачки ОСОБА_1 в борг кошти

у сумі 118 000 гривень, строком на один місяць,

строк повернення боргу до 20.11.2018 року.

01.11.2018 р. ОСОБА_4 взяла у ОСОБА_1 в борг кошти у сумі 63000 гривень, строком на один місяць, строк повернення боргу до 01.12.2018 року.

До теперішнього часу, ОСОБА_4 кошти ОСОБА_1 не повернула і не

бажає добровільно вирішити це питання, незважаючи на численні вимоги позивача щодо повернення коштів.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали у повному обсязі, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнала частково. Факт отримання нею від ОСОБА_1 коштів, а також тексту розписок написаних власноруч визнала. Зазначила, що повертала суму боргу у розмірі 100 тисяч гривень. Письмових доказів на підтвердження зазначеного не надала.

Вислухавши в судовому засіданні сторони, вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Як встановлено у судовому засіданні, 20.10.2018 року відповідачка ОСОБА_4 , взяла у позивачки ОСОБА_1 в борг кошти

у сумі 118 000 гривень, строком на один місяць,

строк повернення боргу до 20.11.2018 року.

01.11.2018 р. ОСОБА_4 взяла у ОСОБА_1 в борг кошти у сумі 63000 гривень строком на один місяць, строк повернення боргу до 01.12.2018 року.

Вказане підтверджується розписками, власноруч написаними відповідачем, у яких зазначено, що ОСОБА_4 отримала від позивача ОСОБА_1 у борг 118 000 грн. і зобов`язується їх повернути до 20.10.2018 р. (а.с. 5) та суму у розмірі 63 000 грн. з зобов`язанням повернути 01.12.2018 р. (а.с. 15).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В якості підтвердження отримання відповідачем грошових коштів, були оформлені письмові розписки за якими відповідачка отримала грошові кошти.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, що були передані йому) у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд не приймає пояснення відповідача у судовому засіданні щодо повернення ним позивачеві частини боргу у розмірі 100 000 грн., оскільки зазначені обставини повинні бути підтверджені письмовими доказами, яких відповідач не надав.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України - у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 78, 81, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договорами позики - задовольнити у повному обсязі.

Стяґнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 181 000 (сто вісімдесят одна тисяча) гривень.

Стяґнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму судових витрат у розмірі 1811,40 (одна тисяча вісімсот одинадцять гривень сорок копійок) гривень.

Повний текст судового рішення виготовлено та проголошено 29.07.2019 р. о 9 год. 00 хв.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. Г. Логвіненко