УХВАЛА

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 607/3701/17-ц

провадження № 61-26695св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - державний вищий навчальний заклад «Тернопільський державний медичний університет імені І. Я. Горбачевського»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І. Я. Горбачевського» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2017 року в складі судді Братасюка В. М. та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 10 серпня 2017 року в складі колегії суддів: Ходоровського М. В., Фащевської Н. Є., Щавурської Н. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року державний вищий навчальний заклад «Тернопільський державний медичний університет імені І. Я. Горбачевського» (далі -

ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет

імені І. Я. Горбачевського») звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання.

Позовна заява мотивована тим, що 01 вересня 2008 року між сторонами укладено угоду № 55 про підготовку фахівця з вищою освітою. Даною угодою передбачено обов`язок відповідача після закінчення навчання відпрацювати три роки у закладі охорони здоров`я, куди випускник буде направлений за розподілом, а у разі відмови - відшкодувати до бюджету вартість навчання. Після закінчення навчання в університеті, на підставі протоколу засідання комісії з персонального розподілу спеціалістів, які закінчують ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І. Я. Горбачевського» у червні 2014 року від 16 січня 2014 року, відповідач направлена на роботу в Коростенську центральну міську лікарню Житомирської обласної державної адміністрації на посаду лікаря-терапевта. Наказом ректора Університету від 26 червня 2014 року на підставі результатів державних екзаменів присвоєно кваліфікацію лікаря і видано диплом. Проте листом від 05 вересня 2016 року Управління охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації повідомило Університет про те, що відповідач після закінчення навчання в інтернатурі не приступила до роботи за місцем призначення без поважних причин.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з

ОСОБА_1 на свою користь кошти, затрачені на її навчання у розмірі 124 841,75 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 15 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 10 серпня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із відсутності правових підстав для стягнення вартості навчання, оскільки норми законів, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог під час звернення до суду, втратили чинність, а чинний на день звернення з позовом Закону України «Про освіту» не містить умов про обов`язковість трирічного відпрацювання та відшкодування в установленому порядку до державного бюджету вартості навчання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І. Я. Горбачевського» подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами попередніх інстанцій не було враховано та застосовано норми частини третьої статті 5 ЦК України, у зв`язку із чим суди дійшли помилкового висновку про те, що частина друга статті 52 Закону України «Про освіту», на яку посилається позивач у позовній заяві, на час звернення з позовом до суду вже не була чинною. Також позивач вважав, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов помилкового висновку щодо неможливості застосування до спірних правовідносин положень Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року № 367.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У березні 2018 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року передано на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу

№ 607/11542/16-ц (провадження № 61-29436св18) за позовом державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І. Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України» до ОСОБА_3 про стягнення коштів за навчання, за касаційною скаргою представника державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І. Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України» - Молень І. Й. на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 01 червня 2017 року.

Отже, вбачається, що оскаржуване судове рішення у цій справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа № 607/11542/16-ц передана на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 607/3701/17.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Зупинити касаційне провадження у справі № 607/3701/17-ц за позовом державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І. Я. Горбачевського» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання, за касаційною скаргою державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І. Я. Горбачевського» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 10 серпня 2017 року до закінчення перегляду у касаційному порядку Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 607/11542/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

В. П. Курило