ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль»

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

13 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що з 01 грудня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , під час перебування у якому ними набуто у власність два автомобілі.

З метою забезпечення позову просила заборонити Соборному відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення, реалізацію (продаж) автомобілів, яке є об єктом спільної сумісної власності подружжя та предмету поділу, а саме: марки «BMW», модель Е60/523і, рік випуску 2008, VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та марки «VOLKSWAGEN», модель TOUAREG, рік випуску 2007, VIN: НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , (а.с. 21-24).

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначала, що на виконанні у Соборному відділі ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться декілька відкритих виконавчих проваджень про стягнення грошових коштів з відповідача, а також накладено арешт на все його майно, що є предметом спору, та на яке орган державної виконавчої служби може звернути стягнення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено (а.с. 43-45).

До набрання законної сили рішенням у вказаній цивільній справі, заборонено Соборному відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення, реалізацію (продаж) автомобілів: марки «BMW», модель Е60/523і, рік випуску 2008, VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та марки «VOLKSWAGEN», модель TOUAREG, рік випуску 2007, VIN: НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, заявлений вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, їх невжиття може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить право останнього на судовий захист.

В апеляційній скарзі ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с. 65-69).

Апеляційна скарга мотивована тим, що вказана ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, оскільки судом неповно та неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, внаслідок неналежного дослідження та оцінки доказів, порушення норм процесуального права, в результаті чого прийнято необґрунтоване й незаконне рішення.

Враховуючи, що позивачу та відповідачу відомо про наявність невиконаних боргових зобов`язань перед ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль», та той факт, що про наявність даного спору скаржника вони не повідомляли, оскільки заява від сторін про залучення ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на їх адресу не надходила, наявні підстави вважати такі дії сторін спробою приховати даний спір та унеможливити реалізацію майна, яке належить відповідачу на праві власності та не допустити погашення заборгованості на виконання рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі № 2-5676/11 від 22 лютого 2011 року.

З наведеного вище вбачається, що застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову щодо заборони Соборному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення, реалізацію (продаж) автомобілів: марки «BMW», модель Е60/523І, рік випуску 2008, ДНЗ: АЕЮ71СО та марки «VOLKSWAGEN», модель TOUAREG, рік випуску 2007, ДНЗ: АЕ4405ВМ право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 є неефективним та не призведе до поновлення порушених прав чи інтересів позивача, оскільки остання разом із відповідачем має невиконані зобов`язання перед ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» і відповідають усім своїм майном.

Звернення з позовом у даній справі, та вжиття заходів забезпечення позову є лише способом затягування звернення стягнення на спірне рухоме майно боржника ОСОБА_2 , оскільки іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення, державним виконавцем виявлено не було.

Постановляючи ухвалу від 02 вересня 2019 року про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції фактично зупинив виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-5676/11 від 22 лютого 2011 року, що є неприпустимим, при цьому не врахував законних інтересів стягувача - ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль», у виконавчих провадженнях, який законно очікує на задоволення своїх вимог за цим рішеннями суду, що набрало законної сили ще у 2011 році.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Позивач не обґрунтувала, в чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі про поділ майна подружжя з огляду на те, що спірні транспортні засоби були описані та арештовані згідно постанови державного виконавця Соборному відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в рамках проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 50021314 від 15 серпня 2017 року, а відтак позивач усвідомлювала можливість примусової реалізації спірного майна в рамках виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-5676/11 від 22 лютого 2011 року.

До того ж, за змістом частини четвертої статті 65 СК України договори фінансового лізингу, укладені в інтересах сім`ї, створюють обов`язки для обох із подружжя. Позивач не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що договори фінансового лізингу були укладені ОСОБА_2 всупереч інтересам сім`ї і не ставила питання про визнання їх недійсними.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд першої інстанції інстанцій не звернув увагу на тривале невиконання боржниками рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-5676/11 від 22 лютого 2011 року про стягнення солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» заборгованості за договорами фінансового лізингу від 27 червня 2007 року №L 846_06/07 та №L 847_06/07, від 11 вересня 2007 року №L 1095_09/07 та №L 1096_09/07 на загальну суму 2 083 394,92 грн, що перебуває на примусовому виконанні у Соборному відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Заборона Соборному відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення, реалізацію (продаж) автомобілів, фактично є зупиненням виконання рішення суду, та порушує права ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль», як стягувача у виконавчому провадженні, а тому оскаржувану ухвалу не можна визнати законною та обґрунтованою.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі положень статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 921 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.М. Пищида