Справа № 581/334/19
Провадження № 2/581/168/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2019 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Липоводолинська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад заявленої вимоги до суду

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колядинець Липоводолинського району помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка розташовувалася на території Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області. У визначений законом строк позивачка відправила поштою заяву про прийняття спадщини до Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Сумської області, але у зв`язку зі хворобою тривалий час не зверталася до нотаріуса з приводу видачі свідоцтв про право на спадщину на її ім`я. 12 червня 2012 року нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори за поданою нею заявою заведена спадкова справа № 85/2012. Окрім, позивачки заяву про прийняття спадщини подала її сестра ОСОБА_2 (відповідачка по справі). Навесні 2018 року позивачка звернулася до Липоводолинської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на свою частку, надавши повторне свідоцтво про смерть батька, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області. Державним нотаріусом виявлено, що у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначена дата його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не ІНФОРМАЦІЯ_1 , як позивачка зазначила у заяві про прийняття спадщини, та відповідно у витязі про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі. У подальшому виявлено, що нотаріусом Мельником В.О. заведені дві спадкові справи після смерті одного спадкодавця: одна за заявою позивачки, де дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 грудня 2011 року, а друга за заявою відповідачки, де дата смерті спадкодавця зазначалася 04 січня 2012 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, зазначеним нотаріусом у січні 2017 року видано відповідачці по справі свідоцтво про право на деяке спадкове майно, зокрема, на земельну ділянку (пай), яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії СМ № 108585, виданого 25 травня 2004 року Липоводолинською РДА, а тому позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на її частку спадщини, адже спадщина вже оформлена ОСОБА_2 . Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 лютого 2019 року встановлено дату смерті ОСОБА_4 - 31 грудня 2011 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а Липоводолинським районним державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області внесено зміни до актового запису про смерть № 1 від 04 січня 2012 року в частині дати смерті. У результаті повторного звернення до Липоводолинської районної державної нотаріальної контори з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину на свою частку їй відмовлено з тих самих підстав. Просила суд визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 2,7363 га, 0,2443 га, 0,1134 га, видані державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори спадкоємцю за законом ОСОБА_2 по спадковій справі № 236/2015 за відповідними реєстровими номерами 186, 189, 192.

Позиція позивача, відповідача по даній справі, третіх осіб, їх представників

Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений нею позов з вищевказаних підстав та окремо суду пояснила про те, що заяву про прийняття спадщини, завірену сільрадою по місцю її проживання, в межах установленого законом строку вона направила поштою на адресу Липоводолинської райдержнотконтори з дійсною датою смерті батька 31 грудня 2011 року та за цієї заявою в Спадковому реєстрі заведена справа № 85/2012. У січні 2017 року вона вперше особисто звернулася до державного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, проте виявилося те, що її сестра ОСОБА_2 також подала заяву про прийняття спадщини і заведена відповідна спадкова справа з іншою датою смерті спадкодавця 04 січня 2012 року. Надалі нею в судовому порядку установлено вірна та дійсна дата смерті її батька, внесені відомості до актового запису про його смерть та отримано нове свідоцтво про смерть зазначеного спадкодавця. З цими документами вона звернулася повторно до райдержнотконтори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через повне прийняття всієї спадщини відповідачем. На її думку, через помилку у даті смерті її батька, зазначену у лікарській довідці-свідоцтві про смерть у подальшому у свідоцтві про смерть зазначеної особи записана невірна дата його смерті, також це пов`язувалося з нероботою співробітників сільради у Новорічні свята, бо лікарське свідоцтво про смерть видавалося 04 січня 2012 року після закінчення новорічних свят на підставі недостовірних даних.

Представник позивача ОСОБА_5 підтримала позицію позивача у судовому засіданні та окремо суду пояснила про те, що на даний час право позивача на спадщину є порушеним, оскільки вона по закону разом зі своєю рідною сестрою мають рівні права на спадкове майно батька. Стаття 1298 ЦК України не визначає строку для отримання свідоцтва про права на спадщину, а тому через ужиті нею заходи по доведенню дійсної дати смерті батька і відповідно часу відкриття спадщини, через перенесені нею дві важкі хвороби, пов`язані із судинами головного мозку, вона не була взмозі у найкоротший термін до оформлення спадщини відповідачем отримати відповідні свідоцтва на своє ім`я. Зазначала, що державний нотаріус Мельник В.О. був обізнаний про цю ситуацію з двома спадкодавцями і певний проміжок часу до року він чекав з видачею свідоцтва про право на спадщину до вирішення певних питань позивачем, а відповідач через визначення їй в судовому порядку додаткового строку прийняла спадщину та оформила її в нотаріальному порядку.

Відповідачка ОСОБА_2 , заперечуючи проти позову, суду пояснила про те, що позивачка не приймала участі у догляді за її батьком, його не відвідувала, також не приймала значної участі в його похованні та періодично не відвідувала місце поховання батька. Уточнила, що батько насправді помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте свідоцтво про смерть оформлялося в сільраді вже 04 січня 2012 року (після завершення новорічних свят), свідоцтво про смерть батька позивачка особисто не отримувала. Підтвердила, що через необізнаність позивача про отримання нею свідоцтва про смерть їх спільного батька, державним нотаріусом заведено фактично дві спадкові справи після смерті однієї особи.

Представник відповідача ОСОБА_6 , підтримавши заперечення відповідача, суду пояснив про те, що сторони по даній справі на день смерті їх батька проживали окремо він нього, батько заповіту не складав, ОСОБА_3 по наявній у нього інформації взагалі відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька. Його довірительниця для прийняття спадщини після смерті батька подала всі необхідні документи у підтвердження родинних зв`язків та часу смерті спадкодавця, всі документи були дійсними та відповідно ОСОБА_2 правомірно отримала оспорювані свідоцтва, при цьому позивачка також достовірно знала про відкриття спадщини та її оформлення відповідачем.

Представник третьої особи Липоводолинської райдержнотконтори за посадою Мельник В.О., виступивши на стороні відповідача, суду пояснив про те, що 12 червня 2012 року на адресу держнотконтори від ОСОБА_1 поштою надійшла заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , в якій зазначалася дата смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 , до заяви не додано жодних документів, у подальшому ним, як державним нотаріусом, заведена спадкова справа за заявою вказаного спадкодавця та в подальшому біля п`яти років позивачка до держнотконтори не зверталася. 19 жовтня 2015 року до держнотконтори звернулася відповідачка по справі, якій рішенням місцевого суду визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , до заяви додано свідоцтво про смерть спадкодавця із датою смерті зазначеної особи 04 січня 2012 року (у рішенні суду констатовано та обставина, що відповідачка є єдиний спадкоємцем після смерті свого батька)¬. За тиждень до цього, до нотконтори звернулася позивачка у справі та повідомила інформацію з приводу вжиття нею ряду заходів по оформленню спадщини після смерті їх спільного з відповідачем батька і він на підставі ст.42 Закону України «Про нотаріат» відклав вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину відповідача, прочекавши практично один рік (позивачка до нотконтори в цей період не з`явилася), він у січні 2017 року видав оспорені свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 з датою смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підтвердив, що він на даний час не може внести зміни до вже виданих свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки сторони у спорі заперечують проти цього; за заявою кожної зі сторін по справі при подачі свідоцтв про смерть спадкодавця він зобов`язаний заводити окремі спадкові справи, при цьому, за даними двох спадкових справ відповідачка вперше подала первинно видане свідоцтво про смерть її батька, а позивачка вже пізніше подала повторно видане зазначене свідоцтво з однією датою смерті їх батька ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Зазначав, що він підтримує заперечення відповідача, оскільки вона подала всі необхідні документи для прийняття спадщини і особисто з`являлася за отриманням свідоцтва про право на спадщину до держнотоконтори, проте позивачка помилково вважала, що для оформлення спадщини достатньо подати лише одну заяву про прийняття спадщини.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , виступивши на стороні відповідача, суду пояснила про те, що вона фактично відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька (про це вона по телефону повідомила державного нотаріуса, жодних заяв вона не писала з цього приводу), всі поховальні процедури батька вона разом з відповідачем проводили особисто, батько дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона також з батьком разом на день смерті не проживала.

Представник третьої особи ОСОБА_3 . ОСОБА_7 , підтримавши позицію її довірителя, суду пояснила, що підставою для видачі оскаржуваних свідоцтв на право на спадщину є наявність родинних відносин між померлим батьком ОСОБА_4 та спадкоємницею донькою ОСОБА_2 , адже дана обставина є встановленою і ніким не оспорюється, рішення Гадяцького районного суду від 14 лютого 2019 року може бути підставою для внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом, але не є підставою для визнання їх недійсними, бо в такому випадку відповідача позбавляють права на вже оформлену спадщину.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 червня 2019 року у даній справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання на 24 червня 2019 року о 10 год. 40 хв. 24 червня 2019 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено до 11 год. 00 хв. 15 липня 2019 року за клопотанням відповідача. 15 липня 2019 року розгляд справи відкладено до 09 год. 00 хв. 05 серпня 2019 року у зв`язку із зайнятістю головуючого по справі у іншому провадженні. 05 серпня 2019 року протокольною ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 22 серпня 2019 року для повторного виклику сторони відповідача та витребування додаткових відомостей. 22 серпня 2019 року протокольною ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 11 год. 00 хв. 02 вересня 2019 року для надання часу відповідачу для звернення за юридичною консультацією. 02 вересня 2019 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 09 год. 20 хв. 13 вересня 2019 року. 13 вересня 2019 року суд ухвалив відкласти підготовче судове засідання до 17 год. 00 хв. 27 вересня 2019 року за клопотанням представника відповідача. 27 вересня 2019 року ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 жовтня 2019 року о 09 год. 30 хв. 17 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено до 10 год. 00 хв. 13 листопада 2019 року у зв`язку з хворобою головуючого. 13 листопада 2019 року протокольною ухвалою суду справу відкладено до 10 год. 00 хв. 26 листопада 2019 року за клопотанням представників відповідача і третьої особи. 26 листопада 2019 року протокольною ухвалою оголошено перерву до 14 год. 30 хв. 18 грудня 2019 року для виклику в судове засідання державного нотаріуса Мельника В.О. 19 грудня 2019 року ухвалено рішення суду по суті спору.

Установлені судом фактичні обставини справи

ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с.6,84).

29 серпня 1986 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 , після реєстрації шлюбу дружина обрала прізвище ОСОБА_11 (а.с.7).

Згідно з фотокопією повторного свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Липоводолинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Сумській області 21 березня 2019 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області (а.с.8).

Згідно з фотокопією повторного свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області 01 березня 2016 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 88 років в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області (а.с. 9).

Із фотокопій листа державного нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори В.О. Мельника від 12 червня 2012 року № 248/02-14 та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30737215 від 12 червня 2012 року вбачається, що 12 червня 2012 року в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 85/2012 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 10-11).

З фотокопії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнятої державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. від 23 травня 2018 року № 652/02-31, убачається те, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_4 , так як Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою Сумської області 30 січня 2017 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно спадкоємцю за законом першої черги ОСОБА_2 за відповідними реєстровими номерами 186, 189, 192 (а.с.12).

З фотокопії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнятої державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. від 25 березня 2019 року № 379/02-31, встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті ОСОБА_4 , так як Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою 30 січня 2017 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно спадкоємцю за законом першої черги ОСОБА_2 за відповідними реєстровими номерами 186, 189, 192 (а.с. 13).

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 лютого 2019 року встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано Липоводолинський районний відділ реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Сумській області внести зміни до актового запису про смерть № 1 від 04 січня 2012 року ОСОБА_4 , складений виконавчим комітетом Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, а саме змінити дату смерті ОСОБА_4 : з 04 січня 2012 року на 31 грудня 2011 року (а.с. 14-16).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 08 вересня 2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 тривалістю в два місяці, а також встановлено, що станом на день ухвалення цього рішення суду відповідачка є єдиним спадкоємцем за законом, а осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не встановлено (а.с. 41-42).

Згідно з довідкою № 550 від 12 березня 2019 року, виданою Управлінням соціального захисту населення Липодолинської РДА, ОСОБА_2 , 1952 року народження, яка проживає в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області, перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Липоводолинської РДА у відділі грошових виплат та компенсацій, згідно з Постановою КМУ від 29 квітня 2004 року № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», здійснювала догляд за особою похилого віку ОСОБА_4 , 1923 року народження, з 22 липня 2009 року і по день смерті зазначеної особи (а.с. 70).

З фотокопії матеріалів спадкової справи № 85/2012 вбачається, що ОСОБА_1 08 червня 2012 року написала заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька ОСОБА_4 , який постійно проживав в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (заява засвідчена секретарем виконкому Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області ОСОБА_12 ). Згідно з інформаційною довідкою та витягом про реєстрацію з Спадкового реєстру дата смерті спадкодавця зазначена 31 ІНФОРМАЦІЯ_6 , а згідно з повторно виданим свідоцтвом про смерть 04 січня 2012 року (а.с. 80-84). Згідно з довідкою № 273 від 03 травня 2018 року, виданою Колядинецькою сільською радою Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті проживав сам, заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався сільською радою, інформацією про спадкоємців виконком сільської ради не володіє (а.с. 85).

З фотокопії спадкової справи № 236/2015 вбачається, що ОСОБА_2 19 жовтня 2015 року написала заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька ОСОБА_4 , який постійно проживав в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (заява написана на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 08 вересня 2015 року по справі № 581/864/15-ц, яким визначено додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини). Згідно з довідкою № 475 від 21 вересня 2015 року, виданою Колядинецькою сільською радою Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: Сумська область, Липоводолинський район, с. Колядинець, на день смерті проживав сам, заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався сільською радою, спадкоємці ОСОБА_2 , інформацією про інших спадкоємців виконком сільської ради не володіє (а.с. 86-89). ОСОБА_13 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с. 90).

14 жовтня 1971 року ОСОБА_13 зареєструвала шлюб із ОСОБА_14 , після реєстрації шлюбу дружина обрала прізвище ОСОБА_15 (а.с. 90 зворот).

З фотокопії заяви ОСОБА_3 вбачається, що остання відмовилася від своєї частини спадщини на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (заява засвідчена секретарем Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області Омельченко О.А.) (а.с.93).

З фотокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ № 108585, виданого 25 травня 2004 року, ОСОБА_4 був власником земельної ділянки площею 3,094 га, яка розташована на території Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 94).

30 січня 2017 року державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. спадкоємцю за законом ОСОБА_2 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому ОСОБА_4 майно, яке складається із земельних ділянок, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва:

- площею 0,2443 га, кадастровий номер :04:001:0346,

- площею 2,7363 га, кадастровий номер :02:003:0033,

- площею 0,1134 га, кадастровий номер :03:001:0409, які розташовані на території Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, що належали померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 108585, виданого 25 травня 2004 року Липоводолинською районною державною адміністрацією Сумської області та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.04.16.00093 (а.с. 96, 97).

Сторони у даній справі визнали ту обставину, що дійсною датою смерті їх спільного батька ОСОБА_4 є 31 грудня 2011 року.

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 зазначеного закону визначена черговість спадкування за законом: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу за законом право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину.

Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Висновки суду по суті заявленої вимоги

Як випливає зі змісту вищенаведених норм права та висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, сформульованого у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) «у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказана лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо».

Як убачається із вищеустановлених обставин справи позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_4 Позивачка у межах шестимісячного строку після смерті спадкодавця вперше подала заяву про прийняття спадщини до місцевої держнотконтори за місцем відкриття спадщини із зазначенням у ній дійсної дати смерті спадкодавця і відповідного точного часу відкриття спадщини.

Відповідач у даній справі через судову процедуру визначення додаткового строку подала також до місцевої держнотконтори 19 жовтня 2015 року заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця із зазначенням невірного часу відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) після смерті її батька, та 30 січня ІНФОРМАЦІЯ_8 отримала три свідоцтва про право на спадщину за законом на цілісні три земельні ділянки, належні спадкодавцю на праві приватної власності за його життя.

Разом із цим, позивачу у даній справі як у травні 2018 року, так і у березні 2019 року державним нотаріусом місцевої держнотконтори Мельником В.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька з підстав оформлення всієї спадщини ОСОБА_2 . При цьому, 19 березня 2019 року в судовому порядку установлена дійсна дата смерті спадкодавця у даній справі не 04 січня 2012 року, яка зазначена у оспорюваних свідоцтвах про право на спадщину, а 31 грудня 2011 року. Крім цього, в силу вищезазначених норм закону та установлених обставин справи, позивач та відповідач, як спадкоємці першої черги спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_4 мають рівні права на успадковану спадкову масу, тобто кожній стороні у даній справі належить право на 1/2 частину у спадщині після смерті їх батька.

Таким чином, виданими вищевказаними трьома свідоцтвами про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 право позивача на спадщину є порушеним, оскільки при прийнятті спадщини позивачем після смерті спадкодавця отримувати вищезазначені правовстановлюючі документи на всю спадщину після смерті її батька відповідач правомочностей не мала, а тому право ОСОБА_1 на спадщину підлягає ефективному судовому захисту у належний спосіб шляхом визнання недійсними вищевказаних свідоцтв.

При оцінці судом підстав для такого втручання у право на мирне володіння відповідачем оформленим спадковим майном, практично реалізуючи принцип пропорційності, суд ураховує те, що діюче спадково-нотаріальне законодавство не передбачає механізму та підстав для самостійного скасування державним нотаріусом виданих ним оспорюваних свідоцтв з подальшою видачею нових свідоцтвна двох спадкоємців у рівних частинах, сторони не виявили бажання в нотаріальному порядку внести зміни за взаємною згодою до оспорюваних правоустановлюючих документів, позов з вимогою про внесення змін до оспорюваних свідоцтв не заявлявся. Також суд, розглядаючи можливість застосування вищевказаного способу захисту цивільного права позивача на спадщину щодо визнання оспорюваних свідоцтв недійсними лише в частині, яка порушує право позивача на спадщину, уважає, що вищезазначені свідоцтва видані у своєму тексті містять невірні дані щодо дати смерті спільного батька сторін, що станом на день вирішення даного спору установлено в судовому порядку за участі відповідача у даній справі, тому оспорювані правовстановлюючі документи надалі не можуть за таких істотних недоліків зберігати свою юридичну силу в цілому і відповідно вони підлягають визнанню недійсними в повному обсязі саме в судовому порядку.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Довід сторони відповідача про те, що подавши нею всі необхідні та дійсні документи для прийняття спадщини після смерті свого батька, вона правомірно в подальшому оформила спадщину, суд розглядає як непереконливий, оскільки саме станом на день вирішення даного спору в суді є достовірно установленою дата смерті спадкодавця для сторін у даній справі і саме станом на день вирішення даного спору установлено порушення права позивача на спадщину, що сукупно підтверджує обґрунтованість заявленого позову. При цьому, суд ураховує те, що протягом певного часу правомірність оформлення спадщини відповідачем у даній справі мала місце, проте судом захищається дійсно порушене право позивача станом на день ухвалення судового рішення, що достовірно установлено судом під час розгляду даної справи.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи повне задоволення позову по єдиній позовній вимозі, та уважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 768 грн. 40 коп. судового збору сплаченого останнім при зверненні до суду з даним позовом. Доказів у підтвердження витрат на правничу допомогу у даній справі сторони суду не надали, а тому предмет їх розподілу є відсутнім.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 січня 2017 року, видане державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на земельну ділянку площею 2,7363 га (кадастровий номер :02:003:0033), яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстровим номер 186.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 січня 2017 року, видане державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на земельну ділянку площею 0,2443 га (кадастровий номер :04:001:0346), яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстровим номер 189.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 січня 2017 року, видане державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на земельну ділянку площею 0,1134 га (кадастровий номер :03:001:0409), яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстровим номер 192.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. повернення судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 ).

Третя особа: Липоводолинська районна державна нотаріальна контораСумської області (місцезнаходження: вул. Загорянка, будинок 2, сел. Липова Долина, Сумська область).

Третя особа: ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_5 ).

Повне рішення суду складено 26 грудня 2019 року.

Суддя Д. В. Бутенко