РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

ун. № 759/4786/18

пр. № 2-др/759/6/19

16 січня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Святошинського району м. Києва про визначення порядку користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

08.01.2019 року ОСОБА_1 подає заяву про ухвалення додаткового рішення посилаючись на ухвалення рішення суду 22.12.2018 року, яким у задоволенні позову відмовлено. Оскільки суд не вирішив питання про судові витрати, ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення судових втрат у розмірі 253, 00 грн., які були витрачені на офіційне листування з участиками справи засобами поштового зв'язку.

08.01.2019 р. ОСОБА_2 подає заяву про ухвалення додаткового рішення посилаючись на ухвалення рішення суду 22.12.2018 року. ОСОБА_2 просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення судових втрат у розмірі 4740, 00 грн., які були витрачені на послуги представника та офіційне листування з участиками справи засобами поштового зв'язку.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2018 року у задовленні позову позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Святошинського району м. Києва про визначення порядку користування жилим приміщенням було відмовлено /а.с.149-152/.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов'язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

По заяві ОСОБА_2 суд вирішив наступне.

З заяви вбачається, що ОСОБА_2 просить стягнути з позивача витрати пов'язані з розглядом справи, а саме за складання її представником клопотань та відзиву на позовну заяву, вартість яких підтверджує наявністю відзиву, запереченням, додатковою угодою та актом № 4-2018 надання послуг.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Встановлено, що представником відповідача є фізична особа ОСОБА_6, який представляв інтереси ОСОБА_7 на підставі довіреності (а.с. 71).

У якості підтвердження понесених витрат, пов'язаних з розглядом справи заявник надає додаткову угоду до договору найму житлового приміщення від 01.04.2016 р. укладеногї між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 72), а також актом № 4-2018 здійснення оплати за договором від 01.04.2016 р. підписаного наймодавцем ОСОБА_2 та наймачем ОСОБА_6 (а.с. 73). Проте суд оцінює такі докази як такі, що не є належними та допустимими для можливості позитивного вирішення питання про стягнення понесених судових витрат.

Також витрачені відповідачем кошти на листування не є такими, що пов'язані з розглядом справи у розумінні ст 133 ЦПК України.

Щодо заяви ОСОБА_1 суд вирішив наступне.

ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення судових втрат у розмірі 253, 00 грн., які були витрачені на офіційне листування з участиками справи засобами поштового зв'язку, проте оплата поштового відправлення не є витратою, пов'язаною з вчиненням процесуальної дії у розумінні п. 4 ч. 3 ст 133 ЦПК України.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що у задоволенні заяв слід відмовити через відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки статтею 270 ЦПК України чітко визначено перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 270, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Святошинського району м. Києва про визначення порядку користування жилим приміщенням, відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Святошинського району м. Києва про визначення порядку користування жилим приміщенням, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць