Справа № 643/9843/18
Провадження № 2/645/546/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі 150 грн. 00 коп. до 1500 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала у фактично шлюбних відносинах з відповідачем з 1999 року по 2003 рік. В період спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний ОСОБА_3 рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2006 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн. Позивач вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням збільшити розмір аліментів, після чого останні роки ОСОБА_3 сплачує на дитину 250 грн. щомісяця, хоча і ці виплати не є регулярними, відповідач має заборгованість по аліментам. З часу винесення судом рішення виросли витрати на утримання дитини (одяг, харчування, лікування), витрати на житлово-комунальні послуги, витрати на навчання, крім того, збільшилися потреби дитини, яка навчається в 9 класі Харківської спеціалізованої школи № 73. Позивач виховує спільну дитину самостійно, допомоги у вихованні, додаткових витратах відповідач не бере. Вказує, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, так як інших дітей на утриманні не має, має змогу працювати повний робочий день, отримуючи заробітну плату.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2018 року дану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Фрунзенському районному суду м. Харкова.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду справи судом встановлено, що з 1999 року по 2003 рік сторони перебували у фактично шлюбних відносинах.

В період спільного проживання у сторін народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 237246, виданим 29.04.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 317 (а.с. 9).

Батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, записаний ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії 1-ВЛ № 114691, виданим 29.04.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 30 (а.с, 10).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2006 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 150 грн., починаючи з 24.02.2006 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12).

З довідки Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 73 Харківської міської ради Харківської області від 25.05.2018 року № 01-43/269 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно навчається в 9-в класі спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 73 Харківської міської ради Харківської області (а.с. 13).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 141 Сімейного кодексу України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України.

Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 Сімейного кодексу України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 Семійного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно правової позиції, яка викладена у справі за №143 цс 13, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014р. постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені Сімейного кодексу України.

Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач є працездатною здоровою особою, даних про розмір свого заробітку суду надати не в змозі.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї.

Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї з її боку суду не надано.

Враховуючи, що на даний час змінився розмір прожиткового віку порівняно з 2006 роком, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування, нести відповідальність по утриманні дитини повинні обидва батьки, прошу збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі 150 грн. до 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати визначаються судом у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Законом України «Про охорону дитинства», суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 150 (сто пятдесят) грн. 00 коп. до 1500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 150 грн. за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2006 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Повне судове рішення складено 05.02.2019 року.

Суддя-