справа № 208/5282/19
№ провадження 2/208/2790/19
18 грудня 2019 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Пентраковській М.В.,
Учасники справи
відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпродзержинська філія Придніпровської товарної біржи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпродзержинська філія Придніпровської товарної біржи про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
Короткий зміст позовних вимог
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
У своєму позові позивач просить суд визнати дійсним договір від 24 вересня 1998 року купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ), який зареєстрований за №587 на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржи, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка діяла від його інтересах.
В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 24 вересня 1998 року на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржи був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №587, відповідно до якого він через свою дружину ОСОБА_4 , яка діяла від його імені на підставі довіреності придбав у ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 , від імені якого вона діяла, квартиру АДРЕСА_1 ) загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., яка складається з 1 кімнати.
Даний договір на підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржи. Пунктом 4 договору підтверджується, що гроші продавцем отримані від покупця.
Даний договір було укладено по спільному волевиявленню сторін та сторонами договору були виконані всі умови договору, що підтверджується підписами сторін у самому договору.
Також, 28 вересня 1998 року даний договір було зареєстровано у Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується договором купівлі-продажу та технічним паспортом на квартиру(Додаток №3 та №4).
На теперішній час він має намір подарувати зазначену квартиру своєму синові, однак нотаріусом йому було повідомлено про неможливість укладення договору дарування, оскільки на думку нотаріуса відсутній документ, що посвідчує право власності позивача на зазначену квартиру.
Заяви, клопотання позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача
У судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
В судове засідання відповідачі не з`явились, причини не явки до суду не повідомили.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпродзержинської філії Придніпровської товарної біржи не з`явився, причини не явки до суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Процесуальні дії по справі.
30 вересня 2019 р. ухвалою суду по справі відкрито провадження.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази
Судом встановлено, що 24 вересня 1998 року на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржи був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №587, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 через свою дружину ОСОБА_4 , яка діяла від його імені на підставі довіреності придбав у ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 , від імені якого вона діяла, квартиру АДРЕСА_1 ) загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., яка складається з 1 кімнати. (а.с.11).
Як встановлено в судовому засіданні, дана угода була здійснена по обопільному волевиявленню сторін та сторонами по справі були виконані всі умови договору, що підтверджується підписами сторін у самій угоді.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Приватного нотаріуса кам?янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіною Р.Є. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій від 28.11.2019 р. за вих. № 287/02-31, в зв`язку з тим, що документ, що підтверджує право власності на квартиру договір купівлі - продажу майна, зареєстровано на біржі і не посвідчений нотаріусом.
Застосовані норми права
Згідност.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.45 ЦК України 1963 року, недодержання форми угоди, яку вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п.4 ст.203 ЦК України правочин може вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно дост.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в іншій письмовій формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст.209 ЦК України правочин, який вчиняється у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
В частині 2 ст.220 ЦК України зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно до вимог ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Згідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно дост.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Так, до вимогст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У ст.627 ЦК України, зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно дост.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Як вказано у п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.04.1978року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», який до введення в діюЦК України від 16 січня 2003 року, регулював порядок застосуванняч.2 ст.47 ЦК України від 1963 року, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2ст.47 ЦКза вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені в законі обмеження (наприклад, статтями105,114 ЦК). Щоб не допустити неправильного визнання дійсним угод на підставі ч.2ст.47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Як визначено статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року №1956-XIIв редакції станом на день укладення спірного договору купівлі-продажу біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж,поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;б) якщо її учасниками є члени біржі;в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.
Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
При укладенні договору на біржі волевиявлення сторін було вільне, відповідало внутрішній волі; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки при укладенні спірного договору чинним та той момент законодавством не вимагалось його обов`язкове нотаріальне посвідчення.
Щодо судових витрат
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить судові витрати покласти на нього.
На підставі викладеного та керуючись ст. 9 ЖК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 203,205, 209, 220, 317, 319, 334, 392, 509, 526, 627, 638, 657 ЦК України, ст. ст. 7, 19, 268, 272, 273, 280, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпродзержинська філія Придніпровської товарної біржи про визнання договору купівлі-продажу дійсним, задовольнити.
Визнати дійсним договір від 24 вересня 1998 року купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ), який зареєстрований за №587 на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржи, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського апеляційного суду.
Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Похваліта С. М.