Номер справи 623/3038/19
Номер провадження 2/623/784/2019
РІШЕННЯ

іменем України

22 серпня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Герцова О.М., за участю секретаря Рзаєвої І.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Ізюмської міської ради Харківської області області , в якій просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що після смерті її батька ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з гоподарсько- побутовими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Але за життя батько не встиг провести в органах БТІ реєстрацію свого права власності на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько помер, вона фактично прийняла спадщину після смерті батька. Позивач як спадкоємець першої черги звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що нею не було надано правовстановлюючого документу на житловий будинок. На сьогоднішній день правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній. Через відсутність документів на будинок вона позбавлена права на спадкове майно, у звязку з чим, вимушена звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Ізюмської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю.

З`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд встановивнаступні обставини.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач по справі є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08 лютого 1983 року серія НОМЕР_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.9).

У встановлений законом термін позивач звернулась до Ізюмської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

16 липня 2019 року завідувачем держнотконтори було повідомлено ОСОБА_5 що, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок видати свідоцтво на спадщину за законом не має можливості (а.с.24).

Копією договору від 21 грудня 1983 року підтверджено факт надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з числом кімнат від 1 до 5 включно з житловою площею не більше 60 кв.м. гр-ну ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . (а.с.12)

На момент створення домоволодіння державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, слоруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від І липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

На момент закінчення спадкодавцем будівництва у 1991-1992 році діяло наступне зако-нодавство, яке регулювало виникнення права власності, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 їдку, Законом України "Про власність", Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь і містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок чинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 05.2013 р. за № 24-753/0/4-13, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності.

Відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Моментом набрання чинності норм, які пов`язували набуття права власності з моментом їх державної реєстрації є 01.01.2004 р. - набуття чинності Цивільного кодексу України.

Як зазначає позивач, правовстановлюючі документи на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні. Таким чином, позивач не може реалізувати своє право власності, що виникає на підставі спадкування за законом вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду з даним позовом за захистом свого права.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено устатті 1216 ЦК України.

Стаття 1217 ЦК Українивстановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як передбачає ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області області про визнання права власності на житловий будинок та побутово- господарські будівлі в порядку спадкування за законом -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 124,6 кв.м., житловою площею 85,4 кв.м., та побутово- господарські будівлі, а саме: гараж під літ. "Б", літню кухню під літ. "В", сарай під літ "Г", паркан №1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.М.Герцов