Справа № 185/7903/18
Провадження № 2/185/871/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1, за участю позивача - ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить (згідно уточнених позовних вимоги від 16.01.2019 року) суд стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на свою користь аліменти на утриманим повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час його навчання у ОСОБА_7 управління персоналом Західнодонбаський інститут, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до 31.08.2020 року. але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Позовна заява обґрунтована тим, що із відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. 27 серпня 2001 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Дитина проживає разом зі позивачем та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_6 є студентом 3 курсу ОСОБА_7 управління персоналом Західнодонбаський інститут з денною формою навчання на умовах контракту. Термін навчання з 01.09.2018 року по 31.08.2020 року включно. У зв'язку з цим, син потребує матеріальної допомога. Відповідач ніякої допомоги на його утримання не надає. Відповідач працює, інвалідності не має та є працездатного віку. Позивач на теперішній час тимчасово не працює, має лише випадкові заробітки.

Відповідач звернувся до суду з відзивом, в якому просить відмовити ОСОБА_5 у позові до нього про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини що продовжує навчання, посилаючись на наступне, 18.01.2019 відповідач отримав від позивача уточнену позовну заяву. В ній, як підстава позовних вимог, надається документ - довідка ОСББ «Верстатобудівників 1», де зазначено, що з 2010 року по 01.01.2019 року ОСОБА_5 дійсно проживала з сином ОСОБА_6 за адресою: Павлоград, АДРЕСА_1, що є неналежним доказом, оскільки не доводить факту сумісного проживання та цілковитого утримання позивачем сина саме у період з початку його навчання у ПрАТ «ВНЗ МАУП» і до теперішнього часу, а дуже тривалий термін, що немає ніякого відношення до позовних вимог (з 2010 року) але зазначений довідкою, лише вводить Поважний Суд в оману, створюючи хибну видимість сумісного проживання та ознак сімї. Відповідачу відомо, що з дати початку навчання ОСОБА_6 в ПрАТ «ВНЗ МАУП» а саме з 01.09.2018 позивач із сином постійно разом не мешкають та спільного господарства не ведуть. Належних доказів що скасовують його твердження позивачем не надано. Ознаки проживання однією сімєю що даються Конституційним Судом України у позові відсутні.

Позивач у судовому засіданні пояснила, що вона проживала разом з сином за адресою по вул.Верстатобудівників,1/88 з 2010 року до 01.01.2019 року, коли підняли орендну плату переїхали до с.Вербки, вул. Горького, 21, за адресою реєстрації. Син мав випадкові заробітки для оплати навчання.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що отримує дохід від ведення особистого селянського господарства, утримує трьох дітей, дружина отримує допомогу від держави для оплати проживання, проте коштів не вистачає навіть на оплату житла, проживає в незавершеній будівництвом будівлі, місце проживання потребує постійного ремонту, сплачує за електроенергію за комерційними тарифом, оскільки будинок, в якому проживає сімя, не має статусу житлового, змінити цей статус поки неможливо, оскільки будівництво не є завершеним, грошові кошти для оплати послуг електропостачання складають половину бюджету сімї. Загалом коштів вистачає для проживання в межах прожиткового мінімуму, відповідач не може знайти постійну роботу через проблеми зі здоровям (проблеми з опорно-руховим апаратом), проте довідки про стан здоровя та матеріальний стан надавати суду не бажає, оскільки вважає цю інформацію конфіденційною, вважає, що позивач буде розголошувати отримані дані. Діти, які перебувають на утриманні у відповідача, відвідують школу в м. Павлоград, хоча проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3, що також потребує коштів на дорогу щодня, обрали школу саме у м.Павлоград з врахуванням інтересів дітей. Відповідач вказав, що з розмови з сином дізнався про те, що син самостійно заробляє кошти для свого утримання.

Заслухавши представника позивача та сторін у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 007456 виданого 12 червня 1998 року виконавчим комітетом Вербківської сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 15.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ № 179685 від 16.11.2012 року, актовий запис № 69.

Згідно довідки № 48 від 28 серпня 2018 року, виданої ОСОБА_7 Академією управління персоналом Західнодонбаський інститут, ОСОБА_6 є студентом 3 курсу навчального закладу факультету дистанційного навчання для українських громадян, денної форми навчання, терміном навчання з 01.09.2018 року по 31.08.2020 року.

Згідно довідки № 4 від 08 січня 2019 року, виданої ОСОБА_7 Академією управління персоналом Західнодонбаський інститут, ОСОБА_6 дійсно навчається в ПрАТ Вищий навчальний заклад МАУП з 01.09.2018 року на денній формі навчання по спеціальності Менеджмент, по 31.08.2020 року, навчається за контрактом згідно індивідуального графіку, стипендію не отримує.

Згідно довідки № 15 від 15 січня 2019 року, виданої ОСОБА_7 Академією управління персоналом Західнодонбаський інститут, ОСОБА_6 дійсно навчається в ПрАТ Вищий навчальний заклад МАУП з 01.09.2018 року на денній формі навчання по спеціальності Менеджмент. Вартість навчання складає 10980 грн. на рік або 915 грн. щомісяця.

Згідно довідки № 155, виданої 15.01.2019 року Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, до складу сімї відноситься також син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Верстатобудівників,1» ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, дійсно проживала разом з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, за адресою: м.Павлоград, вул.Верстатобудівників,1/88, з 2010 року по 01.01.2019 року, що підтверджують сусіди, які проживають в квартирах №№84,85,87.

Таким чином, факт проживання сина разом з матірю підтверджується письмовими доказами, які надані позивачем та наявні в матеріалах справи. Цей факт відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 048351, виданого 21.10.2006 року виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрували шлюб 21.10.2006 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 58 від 21.10.2006 року.

Подружжя має трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10, актовий запис № 401 від 16.05.2007 року, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11, актовий запис № 177 від 17.02.2012 року, ОСОБА_2, 05 листопада 2014 року, актовий запис № 1245 від 18.11.2014 року.

Згідно довідки № 351, виданої 31.08.2018 року відділом з питань сімї, молоді та спорту Павлоградської міської Дніпропетровської області, сімя ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12, має статус багатодітної сімї терміном до 26.04.2025 року.

ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2 взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13, але фактично проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що проживав разом з сімєю у Луганській області, проте був вимушений разом з сімєю переїхати до м.Павлоград через бойові дії у Луганській області, на даний час матеріальний стан, в якому він опинився не дає змоги надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину.

Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, з урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти в частці від доходу відповідача, та те, що відповідач позов не визнає, мотивуючи тим, що не може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, має на утриманні трьох дітей та дружину, які є внутрішньо переміщеними особами, мають скрутний матеріальний стан через вимушену зміну місця проживання, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. 89, 133, 141, 258-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_15, ІПН: НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_16, до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_17, ІПН: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_18, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення повному обсязі складено 05 лютого 2019 року.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона