Постанова

Іменем України

16 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 761/24615/17

провадження № 61-48196св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2018 року у складі судді Макаренко І. О. та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Ігнатченко Н. В., Приходька К. П.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик») про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу.

Позов мотивований тим, що 06 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладений договір банківського вкладу «Осінній оксамит ONLINE» № 45D-IB5564 в євро строком до 06 травня 2016 року зі сплатою відсотків у розмірі 9,75 процентів річних.

05 квітня 2016 року постановою Національного банку України № 234 ПАТ «КБ «Хрещатик» віднесено до категорії неплатоспроможних. На виконання рішенням Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик»» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 03 червня 2016 року № 913, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» із 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно.

Позивачу відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фондом виплачено кошти в сумі, еквівалентній 200 000,00 грн.

14 червня 2016 року позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» із заявою № 835 про включення її до реєстру кредиторів банку в сумі 6 753,34 євро, та останню включено до реєстру вимог кредиторів банку.

19 січня 2017 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/6665/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, визнано протиправною та скасовано постанову Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», 23 травня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання зазначених рішень.

Таким чином, ПАТ «КБ «Хрещатик» не віднесено до категорії неплатоспроможних та він не знаходиться у стадії ліквідації.

13 червня 2017 року позивач звернулася до відповідача із вимогою про повернення коштів за договором у сумі 6 753,34 євро. Листом від 19 червня 2017 року № 2-2/2986 відповідач повідомив позивача про відсутність законної підстави для задоволення її вимоги.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просила суд стягнути із ПАТ «КБ «Хрещатик» на її користь заборгованість за договором банківського вкладу від 06 листопада 2015 року № 45D-IB5564 у сумі 699 482,82 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2018 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що вимога про стягнення банківського вкладу заявлена позивачем поза процедурою, визначеною Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У грудні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що на час розгляду спірних правовідносин процедура ліквідації банку відсутня, оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2017 року у справі № 826/6665/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних». Рішення судів суперечить висновкам Верховного Суду, зробленим у постанові від 08 серпня 2018 року у справі № 711/10205/16-ц.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Встановлені судами обставини

06 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладений договір банківського вкладу «Осінній оксамит ONLINE» № 45D-IB5564 в євро строком до 06 травня 2016 року зі сплатою відсотків у розмірі 9,75 процентів річних.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05 квітня 2016 року № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з вказаним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» із ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць із 05 квітня до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на один місяць із 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно.

Згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 21 квітня 2016 № 560, продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» із 05 травня до 04 червня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року№ 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03 червня 2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» із 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_3 .

На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду від 24 травня 2018 року № 1452 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» на два роки із 06 червня 2018 року по 05 червня 2020 року.

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 вказаного Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшеннню ліквідаційної маси.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Таким чином, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, правильно виходили з того, що на момент розгляду цієї справи у банку введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого задоволення вимог вкладників банку під час тимчасової адміністрації не здійснюється.

У справі, яка переглядається, положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» застосовано правильно, рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій у цій справі є законними.

Доводи касаційної скарги про те, що на час розгляду спірних правовідносин процедура ліквідації банку відсутня, оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2017 року у справі № 826/6665/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», є помилковими з огляду на те, що рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» та рішення Виконавчої дирекції Фонду від 03 червня 2016 року №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку» є чинним, тому ліквідаційна процедура відповідача відбувається.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що рішення судів суперечить висновкам Верховного Суду, зробленим у постанові від 08 серпня 2018 року у справі № 711/10205/16-ц, є необґрунтованими, оскільки у вказаній справі встановлені інші фактичні обставини, а саме ліквідаційна процедура банку є скасованою.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені із порушенням норм матеріального і процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, арішення судів попередніх інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик