Справа № 618/607/18
Провадження № 2/618/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю.М., за участю секретаря судового засідання - Рябенко Л. В., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт Дворічна за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнанння права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнанння права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 19 січня 2005 року, відкрилася спадщина. Свого часу мати позивача отримала на своє імя державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №033114 від 07.02.2000. Однак коли позивач звернувся до Дворічанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як вищевказаний державний акт, виданий Токарівською сільською радою Дворічанського району Харківської області на імя ОСОБА_2, втрачений. ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку №114 площею 8, 17 га, яка розташована на території Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, як за спадкоємцем за законом.

В підготовче засідання позивач не зявився, надавши заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області в підготовче засідання не зявилася, надавши заяву в якій не заперечував проти задоволення позову, просила розглянути справу у її відсутність.

За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР №1242887 від 25 жовтня 1965 року, виданого Токарівською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_1 народився 02 жовтня 1965 року. Батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_2.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І - ВЛ №549409 від 17 червня 2016 року, виданого повторно Дворічанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 померла 19 січня 2005 року, про що складено відповідний актовий запис №2.

Відповідно до довідки відділу у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області № А-15/0-0.23,17-16/138-18 від 07 травня 2018 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0098653 на імя ОСОБА_2 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку ІІ ХР №033114 від 07.02.2000 року.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №033114, виданого 07 лютого 2000 року на підставі рішення Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області №9 від 14.09.1999 року, ОСОБА_2 передається у приватну власність земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 8, 17 га, яка розташована на території Токарівської сільської ради, КСП «Дружба».

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен предявити належний правовстановлюючий документ про право власності на імя спадкодавця.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, згідно з ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право власності на земельну ділянку перейшло до позивача. Тому за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 слід визнати право власності на земельну ділянку, загальною площею 8,17 га, розташовану на території Токарівської сільської ради.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд розяснює представникам відповідачам наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № 114, площею 8,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №033114 від 07.02.2000, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 19 січня 2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю.М. Гніздилов