Справа № 492/932/18
Провадження № 2/492/40/19
УХВАЛА

про залишення зустрічного позову без розгляду

21 серпня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді - Череватої В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Каширної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Арцизі Одеської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0086/82/69861 від 02.02.2007 року у розмірі 19 645 доларів США 13 центів, а також витрати по сплаті судового збору (а.с. 1 4).

Свої вимоги ПАТ «Райффазен Банк Аваль» обґрунтовує тим, що 02 лютого 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» назву якого змінено на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/0086/82/69861, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 12 400 доларів США до 02 лютого 2017 року із сплатою 14,00 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти з за користування кредитом, та всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені договором.

В забезпечення належного виконання умов кредитного договору було укладено Договір поруки 014/0086/82/69861 від 02 лютого 2007 року, згідно якого ОСОБА_2 виступив поручителем Відповідача-1 і взяв на себе зобов`язання перед банком ПAT «Райффайзен Банк Аваль» відповідати по зобов`язанням Відповідача - 1, що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов`язань. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України та умов договору поруки Відповідач-2 несе солідарну відповідальність з Відповідачем-1 перед Позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги ПAT «Райффайзен Банк Аваль».

Позичальник ОСОБА_1 не виконував взятих на себе зобов`язань по оплаті кредиту, у зв`язку із чим, відповідачам було направлено повідомлення про дострокове погашення кредиту.

У зв`язку із тим, що відповідачами не було погашено кредит позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом.

14.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що при укладені спірного правочину Банк використав нечесну підприємницьку практику, не повідомив його у письмовій формі про обставини, зазначені у ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», не надав йому повної та достовірної інформації про умови кредитування перед укладенням договору та не попередив Позичальника про валютні ризики, що позбавило останнього можливості здійснити свідомий вибір схеми кредитування, що у відповідності до вимог положень Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою для визнання недійсним Кредитного договору № 014/0086/82/69861 від 02 лютого 2007 року (а.с. 61 65).

Ухвалою суду від 03 липня 2019 року, вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним об`єднано в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання позивач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Крім того, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як видно з матеріалів справи позивач за зустрічним позовом, який належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду двічі поспіль 20 липня 2019 року та 21 серпня 2019 року не з`явився в судові засідання, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи позивач за зустрічним позовом повідомлений належним чином за двома адресами, оскільки судові виклики надсилались на адресу позивача за зустрічним позовом, зазначену в зустрічній заяві, разом із тим, поштові повідомлення про вручення судових викликів повернуто до суду у зв`язку із закінченням строку зберігання, що дає підстави вважати, що цей учасник справи за повідомленою ним суду адресою не знаходиться. Але суд визнає, що позивач за зустрічним позовом про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та судовий виклик вважається доставленим позивачу за зустрічним позовом з огляду на таке.

За нормами цивільного процесуального закону як суд, так і особа, яка звернулася до суду із позовом, наділені низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема обов`язки учасника справи закріплені у ч. 2 ст. 43 ЦПК України, у тому числі виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу, сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню обставин справи, з`явлення до суду за викликом. Крім того, частиною 1 статті 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Позивач за зустрічним позовом не подавав суду заяв про зміну свого місця проживання (знаходження, перебування), а тому судом судовий виклик направлявся позивачу за зустрічним позовом на останню відому судові адресу. Більш того, слід звернути увагу, що справа перебуває на розгляді суду достатньо тривалий час та відкладалася лише з причин неявки позивача за зустрічним позовом, а сам позивач за зустрічним позовом не цікавився ходом розгляду справи, хоча мав би вживати заходів для отримання судових викликів та ознайомлення з ходом розгляду справи. Отже, вказані обставини дають підстави вважати, що позивач за зустрічним позовом фактично втратив інтерес до позову.

Розглянувши матеріали справи, зважаючи на систематичні неявки позивача за зустрічним позовом у судове засідання без поважних причин, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначалося вище, судом на адресу місця знаходження позивача за зустрічним позовом, яку було вказано у поданій зустрічній заяві, а також в позовній заяві банку, неодноразово надсилались судові виклики про явку позивача зустрічним позовом до суду, однак, позивач зустрічним позовом у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки позивач зустрічним позовом суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, тому суд, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України визнає, що позивач зустрічним позовом повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Отже, незважаючи на те, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 був ініціатором судового процесу, вважаючи, що його права були порушені, в подальшому, під час розгляду справи у суді, свідомо нехтував своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання, не реагуючи вчасно на судові виклики, ходом розгляду справи не цікавився.

Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону. А тому сторона провадження має вжити наявні можливості, щоб дізнаватися про стан провадження, порушеного за його позовом.

Отже, чинне цивільне процесуальне законодавство місить імперативний припис суду щодо постановлення ухвали про залишення без розгляду позовної заяви в разі повторної, тобто другої поспіль неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, за виключенням випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії суду, як особливого суб`єкта владних повноважень, регламентовані процесуальним кодексом та не допускають аналогії закону, чи аналогії права. Дискреція суду на обрання варіантів дій має бути прямо передбачена в процесуальному законі.

Згідно з граматичним (мовним, текстовим) аналізом частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України терміни «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані.

Не передбачається у частині п`ятій статті 223 ЦПК України та пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України можливість для суду інших варіантів дій, окрім залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на це, повноваження суду залишити позовну заяву без розгляду не є дискреційним.

Відтак, за змістом зазначених вище норм в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд безальтернативно зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Таким чином, встановивши, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, суд не має правових підстав розглядати по суті зустрічні позовні вимоги, а зобов`язаний залишити зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Таким чином у зв`язку з тим, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, суд вважає за необхідне залишити без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним.

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що в силу положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 21 серпня 2019 року.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області