Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 221/587/16-ц

провадження № 61-2228св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року у складі суддів: Попової С. А., Лопатіної М. Ю., Принцевської В. П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 06 лютого 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 50007543, за яким відповідач отримав кредит у сумі 115 531 грн 30 коп., що еквівалентно на дату складання договору 14 175 доларам 62 центам США, строком на 60 місяців, зі змінною кредитною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля. Крім того, відповідач також отримав додатковий кредит у гривні в сумі, еквівалентній 4 252 доларам 70 центам США, що на дату укладення додаткового кредиту становило 34 659 грн 50 коп. з цільовим призначенням для сплати страхових платежів за договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору. При цьому ОСОБА_2 поручилася за виконання позичальником кредитних зобов`язань. Починаючи із червня 2014 року відповідач почав систематично порушувати свої зобов`язання щодо терміну сплати, а з листопада 2014 року взагалі припинив виконувати свої зобов`язання. Таким чином, станом на 26 січня 2016 року основна сума заборгованості за кредитним договором склала 264 522 грн 52 коп., збитки у розмірі 6 тис. грн, інфляційні втрати у розмірі 15 991 грн, а загалом 286 513 грн 52 коп., які просив стягнути на його користь.

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ТОВ «Порше Мобіліті», посилаючись на порушення його прав як споживача, що полягають у неправомірному застосуванні відповідачем у розрахунках еквіваленту іноземної валюти всупереч вимогам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Вказував на те, що він мав намір та надав згоду на отримання споживчого кредиту у національній грошовій одиниці, а щомісячне перерахування тіла кредиту, додаткового кредиту та процентів за ними за курсом долара США з визначенням у графіку погашення кредиту щомісячного платежу у розмірі 371 долар 95 центів США, ввело його в оману щодо валюти кредитування, фактично він змушений розраховуватись як за кредит в іноземній валюті. Просив із урахуванням уточнення до позову визнати частково недійсними: кредитний договір в частині, що стосується застосування до умов погашення кредиту в гривні еквіваленту валютного курсу щодо долару США: в змісті «Загальних умов кредитування» (положення: «Еквівалент суми кредиту в дол. США: 14175,62 дол. США»; повністю пункт «Курс для обчислення»; положення: «... і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в дол. США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3. Загальних умов кредитування» останнього абзацу цього Розділу; «В Кредитному договорі Сторони встановлюють еквівалент Суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін» абзацу 1 пункту 1.1.; повністю пункт 1.3. (1.3.1., 1.3.2., 1.3.3.); повністю пункти 2.3., 2.3.1); недійсним додаток «Графік погашення заборгованості».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» відмовлено, зустрічний позов задоволено. Визнано частково недійсним кредитний договір від 06 лютого 2013 року № 50007543, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Порше Мобіліті», а саме: в «Загальних умовах кредитування» положення: «Еквівалент суми кредиту в дол. США: 14 175 доларів 62 центи США»; повністю пункт «Курс для обчислення», положення: «...і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в дол. США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3. Загальних умов кредитування» останнього абзацу цього Розділу; визнано недійсними положення у додатку «Загальні умови кредитування» «В Кредитному договорі Сторони встановлюють еквівалент Суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін» абзацу 1 пункту 1.1.; повністю пункт 1.3. (1.3.1., 1.3.2., 1.3.3.); повністю пункти 2.3., 2.3.1; визнано недійсним додаток до цього кредитного договору «Графік погашення заборгованості».

Рішення суду мотивовано тим, що зазначення еквіваленту валюти, наявність графіку погашення заборгованості, яким суми платежів визначено виключно в іноземній валюті - доларах США та порядок розрахунку розміру щомісячних платежів (перерахунок доларів США у гривню за курсом, зазначеним в розділі Договору «Основні умови кредиту») свідчить про те, що фактично валютою кредитного договору є долар США, тобто споживчий кредит надано в іноземній валюті, що суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» і не відповідає волевиявленню позичальника. Суд дійшов висновку, що кредитор ввів позичальника в оману щодо валюти кредитування, заклав в зміст договору несправедливі для споживача умови, не визначивши повну суму кредиту і детальний розпис сукупної вартості кредиту.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 50007543 від 06.02.2013р., що утворилась станом на 26 січня 2016 року в розмірі 286 513 грн 52 коп., з них: основна сума заборгованості за кредитним договором склала 264 522 грн 52 коп., збитки у розмірі 6 тис. грн, інфляційні втрати у розмірі 15 991 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що Закон України «Про захист прав споживачів» передбачає обов`язковість здійснення платежів на території України в національній валюті, проте він не містить заборони на використання в розрахунках розміру грошових зобов`язань іноземної валюти або інших розрахункових величин. Застосування обмінного курсу долара США на день платежу при визначенні розміру суми, що підлягає сплаті у гривні, погоджено сторонами в умовах кредитування як справедлива вартість кредиту, що не суперечить змісту Закону України «Про захист прав споживачів» (як у частині заборони надавати споживчі кредити в іноземній валюті, так і в частині несправедливості умов договору) та статті 533 ЦК України. Аналізуючи норми наведеного законодавства, можна дійти висновку, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в прив`язці до іноземної валюти. Виходячи із загальних умов укладеного договору, сторонами досягнуто домовленості щодо істотних його умов. Договір містить положення про надання ТОВ «Порше Мобіліті» позичальникові кредиту у сумі, визначеній в договорі в українськійгривні, а також пряму вказівку на сплату усіх платежів за кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквівалента суми кредиту в доларах США, визначених у графіку погашення кредиту, на момент виставлення рахунку. Своїм підписом позичальник підтвердив ознайомлення його кредитором із вичерпною інформацією про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника. Графік погашення кредиту, що є невід`ємною частиною договору, відповідає вимогам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та містить вказівку на: суму процентів за користування кредитом на рік 9,90 %; детальний розпис щомісячних платежів і його складових; орієнтовну сукупну вартість кредиту (на рік) 13,99%, що у грошовому виразі у гривні складає 16 158 грн 57 коп. та еквівалентно у доларах США 1 982 долари 65 центів США. Суд помилково ототожнив порядок погашення кредиту, наданого фактично в національній грошовій одиниці, в перерахунку на валютний курс із фактом наданням кредиту в іноземній валюті. За повідомленням кредитора 26 січня 2016рокуу відповідності із вимогами Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» скасовані штрафні санкції відносно позичальника за невиконання умов договору, враховуючи проживання відповідачів в зоні проведення АТО, які зараховані в рахунок погашення несплачених щомісячних платежів частково за листопад та грудень 2014 року. Крім доведеної суми заборгованості з нарахованими відповідно до закону інфляційними втратами кредитора з відповідачів підлягає стягненню також сума збитків, заподіяних позивачеві, у зв`язку із захистом порушених прав в судовому порядку. Враховуючи складність справи, суд визнаврозумним і виправданим, підтвердженим платіжним дорученням № 50007199 від 18січня 2016 рокуі актом виконаних робіт, заявлений розмір витрат на юридичне супроводження справи (консультування, підготовка процесуальних документів, участь в судових засіданнях) в сумі 5 тис. грн, що не перевищує граничного 40 %розміру компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах за 10 годин роботи юриста (1378грн.:100%х40%х10годин) і не перевищує 2% від присудженої суми боргу. Цих витрат позивач зазнав у зв`язку з відновленням свого порушеного права в судовому порядку. Крім того, ТОВ «Порше Мобіліті» як юридична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність в Україні, є платником податку на додану вартість (ПДВ). Тому позивач, отримуючи присуджену суму компенсації витрат на юридичне супроводження справи в сумі 5 тис. грн,змушений буде сплатити ПДВ згідно вимог податкового законодавства за звичайною ставкою оподаткування (20 %), що становить 1 тис. грн (5000:100х20), яка в порядку статті22 ЦК України має бути відшкодована відповідачами.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1)Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що, застосовуючи у розрахунках еквівалент іноземної валюти, позивач приховав порушення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо заборони надання споживчого кредиту в іноземній валюті, що є підставою для визнання кредитного договору частково недійсним.

(2) Позиція ТОВ «Порше Мобіліті»

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» зазначає, що законодавство не містить прямої заборони застосування еквіваленту іноземної валюти у договорі споживчого кредитування при наданні кредиту в національній валюті. В пункті 1.3 Загальних умов кредитування сторони погодили, що кошти на повернення кредиту відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання позивачем очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми та основі обмінного курсу валюти. Таким чином, посилання ОСОБА_3 на несправедливість умов кредитного договору є безпідставним.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної

інстанцій

Суди установили, що 06 лютого 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 50007543, за яким відповідач отримав кредит у сумі 115 531 грн 30 коп., що еквівалентно на дату складання договору 14 175 доларам 62 центам США, строком на 60 місяців, зі змінною кредитною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля. Крім того, відповідач також отримав додатковий кредит у гривні в сумі, еквівалентній 4 252 доларам 70 центам США, що на дату укладення додаткового кредиту становило 34 659 грн 50 коп. з цільовим призначенням для сплати страхових платежів за договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору. ОСОБА_2 поручилася за виконання позичальником кредитних зобов`язань.

Розділом «Основні умови кредиту» кредитного договору визначено еквівалент суми кредиту в доларах США у розмірі 14 175доларів 62 центиСША та курс для обчислення - 8,1500 доларів США.

Також розділом «Основні умови кредиту» договору визначено, що усі платежі за договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США.

Відповідно до пункту 1.3.1 Загальних умов кредитування (додаток до договору) «розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту», «позитивне або від`ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, відносно основної суми боргу та суми процентів, вказаних у графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій що зазначена в такому розрахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше, ніж на 2 % різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником».

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Пунктом 1.3 Загальних умов кредитування зазначено, що сторони погодили , що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти.

Договором не передбачено можливості ТОВ «Порше Мобіліті» змінювати умови договору на власний розсуд.

Проаналізувавши вищевикладене, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_2 не довів того, що умови кредитного договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, завдають шкоди споживачеві.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

Разом з тим, наведена норма закону не містить заборони на визначення грошового зобов`язання у гривні із зазначенням еквівалента суми зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно із частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями15 і 23 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим, частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що пункт 1.1. Загальних умов кредитування банк зобов`язався надати позивачу кредит у сумі, визначеній у договорі, у національній валюті України, та сторонами у ньому встановлено відповідний еквівалент суми кредиту у доларах США. У пункті 1.3. вказаних умов зазначено, що сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту та додаткового кредиту позивачем відображають справедливу вартість кредиту та додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання банком коштів на основі діючого обмінного курсу валюти. Крім того, пункт 1.3.1. вищевказаних умов встановлено, що позивач має сплачувати платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених банком рахунків у гривні, розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, та враховується, як коригування суми процентів, які підлягають сплаті.

Таким чином, зазначеними положеннями кредитного договору підтверджується надання кредиту та додаткового кредиту позивачу у національній валюті України, тобто валютою боргу та валютою платежу за договором споживчого кредиту у відповідності до частини першої 1 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є гривня.

Закон передбачає обов`язковість здійснення платежів на території України в національній валюті, однак він не містить заборони на використання в розрахунках розміру грошових зобов`язань іноземної валюти або інших розрахункових величин.

Застосування обмінного курсу долара США на день платежу при визначенні розміру суми, що підлягає сплаті у гривні, погоджено сторонами в умовах кредитування як справедлива вартість кредиту, що змісту Закону України «Про захист прав споживачів» (як в частині заборони надавати споживчі кредити в іноземній валюті, так і в частині несправедливості умов договору) та статті 533 ЦК України не суперечить.

Аналогічні висновки щодо вирішення спірних правовідносин викладено у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2018 року у справі № 760/8192/15-ц.

Таким чином, висновки апеляційного суду про дотримання кредитором принципу добросовісності при наданні кредиту ОСОБА_2 ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні вимог процесуального закону.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, тому питання нового розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик