Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/508/19
Провадження № 2/499/349/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"23" серпня 2019 р. смт. Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) №б/н від 22.08.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7700,35 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 13,00% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31.08.2017 року. Проте в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатила, що стало підставою для звернення до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся конверт, в якому відповідачу направлялася судова повістка з відміткою, що «за закінченням встановлено терміну зберігання», оскільки судові повістки направлялися відповідачу за місце реєстрації відповідно до адресної довідки, а відповідач свідомо не з`являється до поштового відділення для отримання судової повістки, тому враховуючи положення ст.128 ЦПК України, відповідач вважається такою, яка належним чином повідомленапро час та місце розгляду справи, заяв та клопотань відповідач до суду не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність за наявними матеріалами.
На виконання положень ст.280 ЦПК України суд 23.08.2019 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 22.08.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7700,35 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 13,00% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31.08.2017 року. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується копією угоди.
Відповідач підтвердила свою згоду про те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк», Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта, зважаючи на ряд невиконаних зобов`язань перед банком.
Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ КБ «Приватбанк».
Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.
Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобов`язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов`язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Тобто вимога банку про стягнення з відповідача пені та штрафів є взагалі неправомірною, оскільки стягуючи пеню висувати вимогу про стягнення штрафів банк не має права.
Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України від 21 жовтня 2015р. у справі №6-2003цс15 згідно зі ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.
В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для часткового задоволення позову.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 8969,53 грн., з яких 6408,79 грн. - заборгованість за кредитом, 2254,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 306,59 грн. штраф відповідно до умов п.2.2 Генеральної угоди.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.
Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).
Позивачем понесені судові витрати на суму 1921,00 грн. на сплату судового збору, що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи.
Керуючисьст.ст.3,509,525,526,530,538,549,550,626,629ч.1,1054ЦК України,ст.ст.4,76-81,141,263-265,280-283 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - заборгованість за Генеральною угодою № б/н від 22.08.2016 року, у сумі - 8969,53 грн. (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 53 коп.), з яких:
6408,79 грн. - заборгованість за кредитом;
2254,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
306,59 грн. штраф відповідно до умов п.2.2 Генеральної угоди.
В частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 7434,15 грн. заборгованості за пенею та комісією - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у сумі - 1050,80 грн.(одна тисяча п`ятдесят гривень 80 коп.), понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та становить 30 днів.
СуддяІ. В. Погорєлов