Справа № 136/1264/19
провадження № 2/136/400/19
РІШЕННЯ

іменем України

"20" грудня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх із відповідачем мати - ОСОБА_3 , яка на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла земельну частку (пай), який належить їй згідно із сертифікатом серія ВН №0183598 позивачеві - ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ). Позивач в межах визначеного законодавцем строку спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем, від спадщини не відмовилась, утім реалізувати свої спадкові права позбавлена можливості, оскільки взамін сертифікату серії ВН № 0183598 було видано Державний акт серії ВН №06485, у зв`язку із чим нотаріус відмовив у видачі нотаріального акту позивачеві, вказуючи на відсутність майна зазначеного у заповіті, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не направила.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 01.08.2019 було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, при вирішенні спору поклалась на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 16.03.2000, відповідно до якого вона заповіла ОСОБА_5 земельну частку (пай) згідно сертифікату серія ВН №0183598. Заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 68. За життя спадкодавця заповіт не змінено і не скасовано, на що вказує відмітка вчинена секретарем сільської ради(а.с.8 на звороті).

Факт зміни прізвища позивача з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 » підтверджується свідоцтвом про її шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.11).

З матеріалів Спадкової справи №104/2019 слідує, що своїм правом на спадкування після смерті ОСОБА_3 скористались сторони спору, які приходяться їй дітьми, на що вказують додані до матеріалів справи докази, а саме: ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем за законом та подавши заяву в межах шестимісячного строку про прийняття спадщини; ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на що вказує довідка видана виконавчим комітетом Сиваковецької сільської ради Липовецького району. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за матеріалами справи відсутні.

За даними відділу у Липовецькому районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах від 03.07.2019 за №0-2-0.182-535/124-19 встановлено, що відповідно до розпорядження голови Липовецької райдержадміністрації від 17.09.1996 за № 313 члену колишнього КСП ім. Шевченка с. Сиваківці ОСОБА_3 видано сертифікат на право земельну частку (пай) серії ВН № 0183598 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 19.03.1997 за №578. Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Сиваковецької сільської ради від 26 грудня 2000 року «Про затвердження схеми поділу земель колективної власності затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачу державних актів на право приватної власності на землю із земель колективної власності КСП ім..Шевченка» громадянці ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 06485 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 334 від 18.03.2001.

Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту на земельну ділянку мотивувавши своє рішення тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу положень норм статей 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому, ч.2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов`язків на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України).

Судом встановлено, що складаючи заповіт, ОСОБА_3 самостійно та вільно виявила волю щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину, що в разі її смерті позивач успадкує земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії ВН №0183598 від 19.03.1997 року.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням цільового призначення.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що дійсне волевиявлення заповідача було спрямоване на розпорядження саме земельною ділянкою, належною спадкодавцеві згідно із Державним актом серії ВН №06485, оскільки він був виданий на підставі сертифікату на право земельну частку (пай) серії ВН № 0183598, іншого майна у спадкодавця із таким статусом не встановлено, відтак спадкодавець розпорядилась саме цим майном.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача є очевидною, позов обґрунтований, отож підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про тлумачення заповіту, - задовольнити у повному обсязі.

Розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_3 посвідченого 16.03.2000 секретарем Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №68 на ім`я ОСОБА_6 таким чином, що ОСОБА_3 зробила розпорядження на випадок своєї смерті заповівши земельну ділянку, площею 1,9991 га, яка розташована на території Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 06485.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 21.12.2019.

Суддя Д.Т. Кривенко