ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/184/19 Номер провадження 22-ц/814/2687/19Головуючий у 1-й інстанції Глущенко Н. М. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба»

на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29 липня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» (далі - СТОВ «Дружба») про стягнення орендної плати, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:010:0020, яка знаходиться в адміністративних межах Куріньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області.

Зазначає, що вказана земельна ділянка перебувала в оренді у СТОВ «Дружба» відповідно до договору №б/н від 27.04.2011 року, укладеного на 7 років та зареєстрованого в відділі Дежкомзему у Чорнухинському районі Полтавської області 26.10.2011 року за №00376. Наразі орендні відносини припинилися за спливом строку дії договору.

Вказує, що, відповідно до п.п.4.3., 4.4. договору, орендар (відповідач) взяв на себе зобов`язання виплачувати орендну плату до 31 грудня поточного року в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому, така оцінка в 2018 році по земельній ділянці №:00:010:0020 складала 127762,00 грн., відтак, відповідно орендна плата 6388,10 грн. Проте, в порушення умов договору відповідач несвоєчасно провів виплату орендної плати в 2016-2017 роках та зовсім не виплатив позивачу орендну плату за 2018 рік.

З урахуванням наведеного прохав стягнути з відповідача на його користь заборгованість по орендній платі в сумі 6388,10 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 52,50 грн., інфляційні витрати в розмірі 153,31 грн., вирішити питання судових витрат.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» про стягнення орендної плати, судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу, задоволено частково.

Стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» () на користь ОСОБА_1 (номер картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки від 27 квітня 2011 року, кадастровий номер :00:010:0020, площею 6,01га в загальній сумі 6388,10 грн., 3% річних в сумі 57,75 грн., інфляційні втрати в сумі 153,31 грн., а всього в сумі 6599,16 грн.

Стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» () на користь ОСОБА_1 (номер картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 768,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4800,00 грн., а всього в сумі 5568,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився відповідач, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зауважують, що пунктом 4.3 договору оренди землі передбачено, що річна орендна плата становить 5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на момент підписання договору і складає 2427,15 грн. за один рік оренди.

Вказують, що позивачем не заперечується той факт, що 22.02.2017 року СТОВ «Дружба» виплатило позивачу орендну плату в розмірі 5142,34 грн. шляхом перерахунку грошових коштів через ПАТ «Укрпошта», при цьому, відповідачем неодноразово за попередні періоди виплачувалися грошові кошти поштовими переказами, відтак, на думку апелянта, суд безпідставно не взяв до уваги належним чином завірені копії реєстрів перерахунку грошових коштів через ПАТ «Укрпошта», з яких вбачається сума виплати орендної плати, особа, якій вона виплачена із зазначенням персональних даних та дати виплати.

Зазначають, що, за умовами договору орендна плата становила 5% від грошової оцінки землі, а відповідач добровільно сплатив більше у зв`язку з тим, що на той час СТОВ «Дружба» вже перебувала у стані припинення, тому було прийняте рішення про виплату орендної плати наперед за 2018 рік з метою уникнення порушення своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати у 2018 році, тобто СТОВ «Дружба» виконало його достроково, а оскільки з моменту підписання передавального акту всі банківські рахунки підприємства заблоковані, то виплата орендної плати була проведена від СТОВ «Дружба-Нива», тобто у даному випадку мала місце заміна боржника у зобов`язанні, що в жодній мірі не суперечить вимогам законодавства.

Окрім того, вказують, що судом першої інстанції не правильно обраховано розмір орендної плати за 2018 рік, оскільки строк дії вищевказаного договору закінчився 26 жовтня 2018 року, тобто, розмір орендної плати за 2018 рік повинен бути нарахований пропорційно фактичному строку оренди, тобто за 299 днів оренди, а не за 365, відтак, сума інфляційних збитків, пені і річних відсотків розрахована також неправильно.

Також, апелянт не погодився з рішенням суду в частині вирішення питання судових витрат, оскільки вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, які стягнуті оскаржуваним судовим рішенням, є належним чином не доведеним.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує на законність та обґрунтованість рішення місцевого суду, внаслідок чого прохав залишити його в силі, а апеляційну скаргу відхилити.

Зауважує, що договором оренди передбачено право орендаря повернути земельну ділянку протягом 30 днів після припинення договору або ж після збору врожаю. Станом на час припинення договору (за версією відповідача 26.10.2018 року) орендарем уже було зібрано урожай на орендованій земельній ділянці, тобто спожито її корисні властивості в поточному сільськогосподарському році. При цьому, вказує, що відповідач не надав доказів фактичної передачі земельної ділянки орендодавцю ні на вказану дату, ні до 31.12.2018 року.

Зазначає, що відповідачем не доведено дійсності факту сплати ними орендної плати за 2018 рік позивачу, твердження про здійснення відповідних виплат наперед, також, на думку позивача, є необґрунтованим за їх недоведеності та з урахуванням того, що своєї згоди на такі дії позивач не надавав.

Вказує, що місцевим судом було правильно вирішено питання судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки відповідна сума є співмірною позовним вимогам та складності справи.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:010:0020 площею 6,01га, яка знаходяться в адміністративних межах Куріньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №136987, виданим Чорнухинською РДА 17.06.2005 року (а.с.10).

27.04.2011 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Дружба»було укладено договір оренди землі, строком на сім років, зареєстрований у відділі Держкомзему Чорнухинського району Полтавської області 26.10.2011 року за №00376 (пп.3.1) (далі-Договір) (а.с.7-12).

Таким чином, строк дії договору закінчився 26 жовтня 2018 року.

За змістом п.4.1 Договору орендна плата нараховується і вноситься орендарем щорічно у формі та розмірі, визначеному даним договором протягом усього строку оренди земельної ділянки з моменту початку строку оренди по день фактичного припинення цього договору.

Згідно п.4.2 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Пунктом 4.3 Договору, встановлено, що річна орендна плата за використання об`єкта оренди, починаючи з дати реєстрації договору, встановлюється у розмірі 5% від нормативно-грошової оцінки Земельної ділянки на момент підписання договору, і складає 2427,15 грн. за 1 рік оренди за земельну ділянку площею 6,01 га.

Відповідно до п.4.4 орендна плата вноситься один раз на рік до 31 грудня.

Також, згідно п.4.6 договору, розмір орендної плати переглядається у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що, у разі невнесення орендної плати, визначеної цим договором, справляється пеня у розмірі згідно законодавства.

Згідно довідки №203/117-19 від 11.07.2019 року нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 року на території Куріньківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становить 127762,00 грн. (а.с.77).

При постановленні оскаржуваного рішення, місцевий суд виходив із того, що, всупереч вимогам діючого законодавства, відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 орендну плату за 2018 рік сплачено в повному обсязі, відтак, погодився, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем по сплаті орендної плати за вказаний період становить 6388,10грн. (127762,00х5%=6388,10грн.). Окрім того, оскільки матеріалами справи встановлено прострочення виконання Товариством грошового зобов`язання, то наявні підстави для застосування до даних правовідносин положення ст.625 ЦК України та стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.24 даного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЗУ «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на порушення його прав, зокрема, в частині невиплати з боку відповідача орендної плати за користування належною позивачу земельною ділянкою площею 6,01 га за 2018 рік відповідно до договору оренди землі від 27.04.2011 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми. Позивач вважає, що орендна плата повинна бути розрахована, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, встановленої станом на 01 січня 2018 року.

Як убачається з матеріалів справи, відомості про сплату СТОВ «Дружба» орендної плати ОСОБА_1 за 2018 рік, відсутні. Орендодавець також заперечує факт отримання ним від СТОВ «Дружба» орендної плати за вказаний період.

Долучені до реєстрів фіскальні чеки від 09.11.2016 року та 14.02.2018 року, в яких платником зазначено СТОВ «Дружба-Нова», а не СТОВ «Дружба», не можуть вказувати на виконання останнім своїх договірних зобов`язань перед ОСОБА_1 (а. с. 68-69,61).

Відповідно до ст.520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надавав згоду на заміну боржника у зобов`язанні (переведення боргу), внесення СТОВ «Дружба-Нова» орендної плати не можна вважати належним виконанням умов договору оренди землі від 27 квітня 2011 року.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що орендна плата за 2018 рік позивачу відповідачем не виплачена, а тому наявні підстави для її стягнення за рішенням суду.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитись з сумою стягнутої місцевим судом заборгованості з відповідача на користь позивача з урахуванням наступного.

Згідно ч.2 ст.409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.21 ЗУ «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

При цьому, пунктом 4.3 Договору оренди визначено, що річна орендна плата за використання Об`єкта оренди, починаючи з дати реєстрації цього договору, встановлюється в розмірі 5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на момент підписання Договору, і складає 2427,15 грн. за один рік оренди ( а.с.7-10).

За нормами ч.ч.1,2 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відтак, сторонами правочину від 27.04.2011 року обумовлено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки належної ОСОБА_1 чітко визначена на момент підписання договору і становить 2427,15 грн. на рік, тобто є незмінною.

З урахуванням наведеного, враховуючи договірний характер правовідносин по оренді землі, сторони не передбачили в ньому автоматичну зміну розміру орендної плати у разі зміни нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, при цьому, пунктом 4.6 договору визначено, що розмір орендної плати переглядається за згодою сторін.

З огляду на викладене, посилання місцевого суду на правову позицію Верховного Суду України від 03.12.2013р. та 20.08.2013р. у спорі, який виник між юридичними особами та стосується земель державної та комунальної, а не приватної власності, як у даній справі, є некоректним, тобто не може застосовуватися у даних правовідносинах, що склалися між ОСОБА_1 та СТОВ «Дружба».

У правовій позиції по справі №3-21 гс 13 від 20.08.2013 року зазначено, що, відповідно до статей 21, 30 Закону України "Про оренду землі", статті 24 Закону України "Про плату за землю" та статей 628, 632 Цивільного кодексу України законодавча зміна нормативної грошової оцінки землі може бути підставою для зміни розміру орендної плати в односторонньому порядку, якщо це погоджено сторонами у договорі.

При цьому, умовами спірного договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «Дружба» не передбачено можливість зміни в односторонньому порядку орендної плати у разі зміни нормативної грошової оцінки землі.

Аналізуючи наведене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що посилання районного суду на те, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати без внесення відповідних змін до договору у письмовій формі суперечить змісту названих постанов ВСУ.

Також, колегія суддів вважає, що районний суд помилково взяв до уваги довідку відділу Держгеокадастру у Чорнухинському районі про те, що нормативно грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01.01.2018р. на території Куріньківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становить 127762 грн., оскільки середній розмір земельної частки (паю) на території цієї ради становить 4,22 га, що не співпадає із розміром паю позивача та суперечить положенням ст.18 Закону України «Про оцінку земель» ( а.а.80).

Пунктом 4.6 Договору оренди землі від 27.04.2011 року передбачено, що розмір орендної плати переглядається за згодою сторін. Однак протягом дії договору розмір орендної плати сторонами не переглядався, а зміна розміру нормативно грошової оцінки землі не є обставиною, яка має наслідком перегляд розміру орендної плати.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 звертався до СТОВ «Дружба» з пропозицією переглянути визначений договором розмір орендної плати, відтак, право на здійснення розрахунку розміру орендної плати, зокрема, за 2018 рік, з урахуванням зміни нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в нього не виникло.

Згідно статті 5 ЗУ «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру у т.ч. орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності…

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться щодо розташованих за межами насеелених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення не рідше, ніж один раз на 5-7 років (ч.2 ст.18 Закону).

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки окремої земель (ст.20 Закону).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавство, яке регулює питання нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не покладає на орендарів обов`язку проводити щорічно таку нормативно грошову оцінку та відповідно до неї сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, що перебуває у приватній власності.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за 2018 рік, виходячи з вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01 січня 2018року та необхідності її стягнення у розмірах, визначених умовами договору оренди та за період дії договору, тобто до 26 жовтня 2018 року.

Установлено та вбачається з матеріалів справи, що виплата позивачу орендної плати за 2017-2018 роки здійснена не відповідачем, а іншою юридичною особою - СТОВ «Дружба-Нова» (а.с.42), з якою у ОСОБА_1 відсутні будь-які договірні зобов`язання.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання СТОВ «Дружба» своїх зобов`язань по виплаті ОСОБА_1 орендної плати за 2018 рік, в розмірі, що визначений у договорі - 2427,15 грн., без урахування зміни нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, оскільки таке застосування в договорі не обумовлено.

Згідно п.4.2 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.

Відповідно до ст.289 Податкового Кодексу України коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення на 2018 рік становить 1.

З урахуванням наведеного, до сплати відповідачем на користь позивача підлягає (2427,15 грн. / 365 (днів у році) * 299 (фактичних днів оренди з 01.01.2018 року по 26.10.2018 року)* 1 (коефіцієнт індексації)= 1988,26 грн. невиплаченої орендної плати за 2018 рік, в межах дії договору.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, СТОВ «Дружба» має відшкодувати орендодавцю інфляційні витрати та три відсотки річних від простроченої суми, що становить 47,72 грн. (1988,26грн.*1,024-1988,26 грн. інфляційні втрати) та 16,34 грн. (1988,26 грн.*0,03*100/365 три відсотки річних) відповідно.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, було помилково визначено розмір заборгованості СТОВ «Дружба» по орендній платі, що, відповідно до ст. з376 ЦПК України, є підставою для зміни рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 9 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню на 31,12 (2052,32*100/6593,91) %, то понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 240,06 (771,4*31,12%) грн.. судового збору та 1493,76 (4800*31,12%) грн.. - витрат на професійну правничу допомогу, а всього 1733,82 грн.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба», - задовольнити частково.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29 липня 2019 року змінити, стягнувши з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки від 27 квітня 2011 року, кадастровий номер :00:010:0020, площею 6,01га, в загальній сумі 1988,26 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 26 коп.) гривень., 3% річних у сумі 16,34 (шістнадцять гривень 34коп) грн., інфляційні втрати у сумі 47,72 (сорок сім гривень 72 коп.) грн., а всього - 2052,32 (дві тисячі п`ятдесят дві гривні 32 коп) грн.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» на користь ОСОБА_1 40,06 (сорок гривень 06 коп.) грн. судового збору, 1493,76 (одну тисячу чотириста дев`яносто три гривні 76 коп.) витрат на професійну правничу допомогу, а всього 1733,82 (одні тисячу сімсот тридцять три гривні 82 коп.) грн.

В іншій частині рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29 липня 2019 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ С.М. Бондаревська

О.Ю. Кузнєцова