Справа № 681/1452/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщар А.Г.

за участю секретаря судового засідання Салюк Т.М.

позивача ОСОБА_1 його представника - адвоката Кушнірука В.М.,

представників відповідача ОСОБА_2 М ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю - Агрофірма "Маяк" про визнання недійсним та скасування наказу,

встановив:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати наказ № 25 від 12 серпня 2019 року, виданий генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Маяк" (далі Товариство), про накладення на нього стягнення та відшкодування нанесеної матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що згідно вказаного наказу йому, як механізатору Товариства оголошено догану, позбавлено всіх додаткових доплат, які нараховуються комбайнерам під час жнив до основної оплати за серпень 2019 року, а також запропоновано добровільно відшкодувати нанесену Товариству шкоду в сумі 23639,04 грн., а в разі відмови буде подано позовну заяву про відшкодування нанесених збитків в примусовому порядку.

Даний наказ вважає незаконним, оскільки такий винесено з порушенням вимог ст.ст.130, 149 КЗпП України, так як директором Товариства, при обранні виду стягнення, не було враховано обставини, за яких вчинено проступок і попередню його роботу, зокрема, саме за вказівкою директора він, ОСОБА_1 , працював майже два тижні на комбайні по 12 та по 16 годин на добу без вихідних, та внаслідок перевтоми заснув за кермом і випадково проколов жаткою колесо іншому комбайну. При цьому, директором, всупереч положенням ст.132 КЗпП України, яка регламентує відповідальність працівників за заподіяну шкоду в межах та не більше середньомісячного заробітку, нараховано збитки як за нове колесо, хоча колесо, яке він пробив, кілька років перебувало у використанні і було зношене, а тому, в даному випадку, така відповідальність скоріше лежить на самому керівнику.

За таких обставин він змушений звернутися до суду за захистом своїх інтересів та просив стягнути понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

При розгляді справи ОСОБА_1 та його представник адвокат Кушнірук В.М. позов підтримали, просили вимоги задовольнити із вказаних вище підстав.

Представники відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечили з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що ОСОБА_1 разом з іншими комбайнерами в серпні 2019 року працювали в полі по збиранню врожаю колосових та у вказаному місяці позивач відпрацював всього 104 години, з яких 12 днів по 7 годин, 3 дні по 5 годин, 2 дні був вихідний, а відтак наїзд жаткою свого комбайна на стоячий поблизу комбайн здійснив внаслідок недотримання вимог правил охорони праці, техніки безпеки, безвідповідального відношення до виконання поставленого завдання по підготовці площадки на полі для стоянки в нічний час, порушення технологічної дисципліни, а не через перевтому.

Внаслідок таких дій позивач заподіяв матеріальну шкоду Товариству, однак відмовився від добровільного відшкодування нанесених збитків, у зв`язку з чим його було правомірно притягнуто оскаржуваним наказом до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани, а також позбавлено всіх додаткових виплат, які нараховуються комбайнерам під час жнив до основної оплати за серпень 2019 року встановлених підпунктом «в» пункту 1 наказу генерального директора товариства № 18 від 06.07.2019 року (а.с.44) у виді додаткового стимулювання за кожну намолочену тону.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 (позивача), дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке.

Встановлено, що згідно наказу № 27-к від 06 березня 2013 року позивач прийнятий на роботу в Товариство на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва машинно-тракторного парку по першому класу за строковим трудовим договором (копія трудової книжки колгоспника на а.с.3).

01.08.2019 року ОСОБА_1 на ввіреному йому комбайні здійснював обмолот площадки для технічного обслуговування комбайнів на полі № 5, під час чого наїхав жаткою на стоячий комбайн «Лексіон», внаслідок чого було пробито праве заднє колесо у названому комбайні, чим Товариству завдана майнова шкода.

Вказана подія стверджується поясненнями допитаних судом свідка ОСОБА_6 , самого позивача та його письмовими поясненнями від 09.08.2019 року (а.с.40), в яких він зазначав, що здійснення ним наїзду на комбайн відбулось через його перевтому та засинання за кермом, оскільки напередодні він працював по 17-18 годин на добу.

12 серпня 2019 року генеральним директором Товариства видано наказ № 25 (а.с.4), за яким ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків, яке виявилося в порушенні трудової дисципліни (нанесення матеріальної шкоди господарству), а саме: пунктом 1 наказу оголошено догану, пунктом 2 позбавлено всіх додаткових доплат, які нараховуються комбайнерам під час жнив до основної оплати за серпень 2019 року.

Крім цього, пунктом 3 наказу позивачу запропоновано добровільно відшкодувати нанесену Товариству шкоду в сумі 23639,04 грн., а в разі відмови, направити в суд позовну заяву для відшкодування нанесених збитків.

Вирішуючи питання законності оскаржуваного ОСОБА_1 наказу, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі ст.142 названого Кодексу трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Статтею 143 КЗпП України визначено, що до працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку.

Заохочення оголошуються наказом (розпорядженням) в урочистій обстановці і заносяться до трудових книжок працівників у відповідності з правилами їх ведення.

Стаття 147 цього ж Кодексу передбачає, зокрема, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (стаття 148 КЗпП України).

За положеннями статті 149 названого Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ч.3 ст.151 КЗпП України протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Статті 1 та 2 Закону України «Про оплату праці» визначають, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно за статтею 15 цього ж Закону форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Питання застосування до працівників Товариства заохочень за успіхи в роботі, притягнення їх до відповідальності за порушення трудової дисципліни, оплата праці врегульовані також Правилами внутрішнього трудового розпорядку ТОВ Агрофірма «Маяк», затверджених зборами засновників Товариства 21.01.2019 року (а.с.62-71), Колективним договором на 2019-2023 роки, затвердженого на загальних зборах трудового колективу Товариства 21.01.2019 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Полонської міської ради ОТГ 27.09.2019 року (а.с.72-78), та Положенням про оплату праці працівників ТОВ Агрофірма «Маяк», затвердженого зборами засновників Товариства 21.01.2019 року (а.с.79-102).

Так, Правилами внутрішнього трудового розпорядку визначено перелік заохочень, які застосовуються до працівників за успіхи в роботі (пункт 6.1), який не передбачає такий вид як додаткове стимулювання комбайнерів за кожну намолочену тону, куди входять такі складові: за інтенсивність, за високу професійну майстерність, за якість виконаної роботи, за роботу у перші 20 днів, за роботу у наступні дні збирання.

Разом з тим, розділом 4 вищевказаного Положення про оплату праці працівників Товариства встановлено, що оплата праці комбайнерів на обмолоті зернових культур складається з основної оплати праці, додаткової доплати та додаткового стимулювання (як додаткова заохочувальна доплата за умови добросовісного виконання обов`язків без нанесення шкоди господарству) за: інтенсивність праці 12% тарифу; високу професійну майстерність 24% до тарифу; якість виконаної роботи 50 % тарифу; за роботу у перші 20 днів 60 % тарифу; за роботу в наступні дня збирання урожаю 30% до тарифу.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до таких висновків.

Оскільки ОСОБА_1 , під час виконання ним своїх трудових обов`язків, керуючи комбайном не дотримався технологічної дисципліни, внаслідок чого здійснив наїзд на інший комбайн, в результаті чого було пробито колесо, чим завдав Товариству майнової шкоди, а тому його на законних підставах та з дотриманням порядку, визначеного КЗпП, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

В той час, суд вважає незаконним пункт 2 оскаржуваного наказу щодо позбавлення ОСОБА_1 за вчинене ним порушення додаткових доплат, які встановлені зокрема підпунктом «в» пункту 1 наказу генерального директора Товариства № 18 від 06.07.2019 року, у виді додаткового стимулювання за кожну намолочену тону та складаються із таких показників: інтенсивність праці 12% тарифу; високу професійну майстерність 24% до тарифу; якість виконаної роботи 50 % тарифу; за роботу у перші 20 днів 60 % тарифу; за роботу в наступні дня збирання урожаю 30% до тарифу.

Як зазначалось вище, частиною 3 статті 151 КЗпП України встановлено, що протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Разом з тим, статтею 143 цього ж Кодексу визначено, перелік заходів заохочення працівників визначається виключно правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Однак, у правилах внутрішнього трудового розпорядку Товариства такий вид заохочення як додаткове стимулювання комбайнерів за кожну намолочену тону не передбачений, а отже комбайнер, який притягнутий до дисциплінарної відповідальності, не може бути позбавлений такого виду оплати своєї праці.

Крім цього, суд зазначає, що за своїм характером та видами показників, що складають додаткове стимулювання комбайнерів, як то інтенсивність праці, висока професійна майстерність, якість виконаної роботи, оплата роботи у перші 20 днів та в наступні дні збирання урожаю, має відноситись відповідно до положень статті 2 Закону України «Про оплату праці» до додаткової заробітної плати, а не до заходу заохочення, що унеможливлює відповідача позбавляти комбайнера у разі вчинення ним дисциплінарного проступку вищезгаданого додаткового стимулювання, яке є його однією із складових заробітної плати.

Згідно до правил ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави половина суми судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп., так як позов задовольняється судом частково.

Оскільки при подачі позовної заяви позивачем помилково не було сплачено судовий збір, а тому з нього також слід стягнути на користь держави іншу половину суми судового збору, що становить 384 грн. 20 коп.

Керуючись наведеним, ст.ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу № 25 від 12.08.2019 року виданого генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю - Агрофірма "Маяк" щодо позбавлення ОСОБА_1 всіх додаткових оплат, які нараховуються комбайнерам під час жнив до основної оплати, за серпень місяць 2019 року.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю - Агрофірма "Маяк" на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повне судове рішення виготовлено 26 грудня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю - Агрофірма "Маяк", що знаходиться в м. Полонне, вул. Лесі Українки, 184, Хмельницької області, , поштовий індекс 30500.

Головуючий: