Ухвала

19 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 123/7994/13-ц

провадження № 61-24578св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою скаргу публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на заочне рішення Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 24 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 24 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2014 року, позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії щодо вилучення у ОСОБА_1 та утримання: автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію даного автомобіля та ключів від нього. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на користь

ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 480 278 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000 грн, судові витрати в розмірі 3 590,11 грн, а всього

503 868 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 24 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2014 року відкрито касаційне провадження в зазначеній справі та витребувано з Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим цивільну справу № 123/7994/13-ц.

Вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2015 року не виконано, оскільки справа до суду не надходила через тимчасову окупацію частини території України, що унеможливлює розгляд цієї справи судом касаційної інстанції.

Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон №1207-VII), територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.

Враховуючи те, що територія Автономної Республіки Крим законодавчо визнана тимчасово окупованою територією України, а також зважаючи на тривалий термін ненадходження справи до суду касаційної інстанції, є підстави вважати, що судове провадження у зазначеній справі втрачене.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У травні 2018 року зазначену касаційну скаргу із доданими до неї матеріалами у справі №123/7994/13 передано до Верховного Суду.

Через тимчасову окупацію частини території України справа на адресу суду касаційної інстанції так і не надійшла, що унеможливлює її розгляд у касаційному порядку Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.

У зв`язку з наведеним, ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року направлено до Апеляційного суду міста Києва копії матеріалів

у справі № 123/7994/13-цза позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди для визначення суду, яким має бути вирішено питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2018 року підсудність наведеної вище справи для розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження визначено Дніпровському районному суду м. Києва

Ухвалою Дніпровського районному суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року у відновлено втрачене провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У даній ухвалі суд указав, що на підставі зібраних копій матеріалів, а саме: рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 29 березня 2012 року по справі №2-1376/11; ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 23 жовтня

2013 року по справі №22-ц-190/4266/13; рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 17 квітня 2012 року по справі №2-1375/11; договору застави транспортного засобу від 10 липня 2008 року за реєстровим №6023; протоколу зустрічі від 19 вересня

2009 року; заяв ОСОБА_1 від 2010 року; заочного рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 24 вересня 2013 року по справі №123/7994/13-ц; ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2014 року по справі №22-ц/190/283/14; касаційної скарги

ПАТ «РОДОВІД БАНК» від 13 березня 2014 року; ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за касаційною скаргою від 17 березня 2014 року; кредитного договору

від 10 липня 2008 року №36/АК-00018.08.2; розписки від 10 липня 2008 року; додаткової угоди до кредитного договору №36/АК-00018.08.2 від 10 липня 2008 року від 05 листопада 2008 року; витягу з протоколу №07.05.14/16-П засідання правління публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК»

від 07 травня 2014 року; листа НБУ від 14 травня 2014 року

№41-114/23231 щодо внесення записів до Державного реєстру банків є можливим відновлення судового провадження № 123/7994/13-ц.

Частиною другою статті 494 ЦПК України встановлено, що в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Ухвала суду не містить змісту відновлених судових рішень, а також перерахованих судом матеріалів, які були надані публічним акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при подачі касаційної скарги.

У листопаді 2019 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали по відновленню втраченого судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачено у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою статті 494 ЦПК України, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

Оскільки надіслані Дніпровським районним судом міста Києва матеріали не дають достатніх підстав для належного розгляду касаційної скарги публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», відкрите ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2015 року, касаційне провадження підлягає закриттю.

Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним в ухвалі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року

в справі № 111/2150/13-ц (провадження № 61-24083сво18).

Керуючись статтями 260, 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на рішення Київського районного суду

м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 24 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого

2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська