Справа № 474/225/19
Провадження № 2/474/144/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.19 року

Врадіївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Фасій В.В.

секретаря судового засідання Багрін Н. А.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя

В С Т А Н О В И В :

У березні поточного року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказала, що у 2001 році вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 , який було розрізано рішенням суду у 2017 році. За час шлюбу, у грудні 2005р., ними було придбано майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці розміром 0,25 га для його обслуговування. Вказані об`єкти нерухомого майна були оформлені на відповідача ОСОБА_3 , про що до державного реєстру прав власності у 2014р. внесений відповідний запис. Посилаючись на те, що зазначене нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, просила позов задовольнити, визнати за нею право власності на Ѕ частину цих об`єктів нерухомості.

В судовому засіданні, 26.09.2019р., позивач, її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позові, наполягали на їх задоволенню.

В судове засідання, 23.12.2019р., позивач, її представник не з`явилися, позивач звернувся з заявою за вх. №5209 від 14.11.2019р. про закінчення розгляду справи у її відсутність, в порядку письмово провадження, в якій позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні, 26.09.2019р., позов визнав повністю.

В судове засідання, 23.12. 2019р., відповідач не з`явився, звернувшись з заявою за вх. №4504 від 26.09.2019р. про закінчення розгляду справи у його відсутність, в порядку письмово провадження, в якій позов визнає повністю, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на Ѕ частину спірного житлового будинку та земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з огляду на що, та неявку в судове засідання 23.12.2019р. всіх учасників які беруть участь у справі, суд прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи, без технічної фіксації судового процесу.

Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

?ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2001 року, який було розірвано рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області 30.05.2017 року (рішення суду №474/299/17 від 30.05.2017р.);

?29.09.2014р. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за номером 7162383 внесено запис про право власності ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 104,7 кв.м., з визначення підстави виникнення - договору купівлі-продажу серії та номеру 1574 виданого 21.12.2005р. приватним нотаріусом Лавріненко М.І. (витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №27439952 від 30.09.2014р.);

?25.11. 2014р. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за номером 8057690 внесено запис про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим №:04:009:0003 по АДРЕСА_1 загальною площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку (витяг з державного реєстру речових прав №30921395 від 12.12.2014р., свідоцтво про право власності серії та номеру САК НОМЕР_1 );

?Судові витрати понесені позивачем складають судовий збір в розмірі 2544,24 грн. ( квитанція № 0,0,1 від 01.03.2019р.)

Суд вважає що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання об`єктів нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділу.

При прийнятті рішення суд керується:

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено устатті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, другастатті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина другастатті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Частинами 1,2ст.70 СК Українивстановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

В разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 18.01.2017 р. по справі № 6-2565цс16, в постанові від 30.03.2016 р. № 6-2811цс15.

Зі змісту п.п. 23,24постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65СК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним, що подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час перебування у зареєстрованому шлюбі (з 2001 р. по 2017р.) було набуто житловий будинок по АДРЕСА_1 Сирово та земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку за цією ж адресою, тому слід визнати зазначене нерухоме майно спільною сумісною власністю подружжя, частки в якому подружжя є рівними /по 1/2/, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2544,24 грн..

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступне майно:

- житловий будинок загальною площею 104,7 кв. м. з надвірними будівлями (літня кухня, сарай, сарай, сарай, погріб, сарай, сарай, гараж, вбиральня, літній душ, замощення огорожа) по АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :04:009:0003 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

- Ѕ частки житлового будинку загальною площею 104,7 кв. м. з надвірними будівлями (літня кухня, сарай, сарай, сарай, погріб, сарай, сарай, гараж, вбиральня, літній душ, замощення огорожа) що розташований по АДРЕСА_1 ;

- Ѕ частки земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером :04:009:0003 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) грн..24 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя В.В.Фасій