Справа № 525/1131/19
Провадження №2/525/327/2019
У Х В А Л А

21 серпня 2019 року сел. Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., розглянувши позовну заяву громадянки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

До Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява громадянки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Вивчивши вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 , суддя приходить до наступних висновків.

Зі змісту позовної заяви громадянки ОСОБА_1 вбачається, що вона в одній позовній заяві об`єднує вимоги до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 05.11.2014 року та поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України, суд, зокрема, з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

У відповідності до вимог ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2 роз`яснено, що роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Також, відповідно до роз`яснень, що викладені в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні питання щодо можливості розгляду у процесі про розірвання шлюбу вимоги про поділ спільного майна подружжя

судам слід мати на увазі, що у випадках, коли такий поділ зачіпає інтереси третіх осіб (наприклад, коли майно є власністю селянського (фермерського) господарства, іншого суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, до складу

співзасновників яких, крім подружжя та їхніх неповнолітніх дітей, входять і інші особи, або власністю житлово-будівельного чи іншого кооперативу, член якого ще не повністю вніс свій пайовий внесок, у зв`язку з чим не набув права власності на відповідне майно,

виділене йому кооперативом у користування), суду належить обговорити питання про виділення цієї вимоги у самостійне провадження в порядку ст. 126 ЦПК України (який діяв до 15.12.2017 року).

Перевіривши матеріали позовної заяви суддя приходить до висновку, що розгляд позовних вимог про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя в одному провадженні (враховуючи предмет доказування позовних вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про поділ майна подружжя) ускладнить вирішення справи та призведе до її затягування (зокрема, може призвести до затягування розгляду питання про поділ майна подружжя, оскільки при розгляді предмету спору про розірвання шлюбу нормами ЦПК України та СК України передбачається процесуальна можливість надання подружжю строку на примирення (за їх клопотаннями), що є наслідком зупинення провадження у справі в цій категорії); також може бути порушено вимоги ст.210 ЦПК України щодо строків розгляду справи, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя підлягають роз`єднанню у самостійні провадження.

Приймаючи дане рішення щодо роз`єднання позовних вимог суддя також зазначає і враховує, що при об`єднанні вищевказаних позовних вимог в одній позовній заяві позивачем не враховано імперативні положення ч.4 ст.274 ЦПК України, оскільки спір між сторонами про розірвання шлюбу підлягає розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, а вимоги, зокрема, про поділ майна подружжя можуть (хоча й не обов`язково) розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

У разі роз`єднання судових справ, виділена в окреме провадження судова справа підлягає автоматичному розподілу на загальних підставах (п.3.6 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженої Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30).

По роз`єднаних позовних вимогах позивача ОСОБА_1 в подальшому необхідно виконати імперативні положення ч.6 ст.187 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,175,188,274,260,261 ЦПК України, роз`ясненнями, що викладені в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" та роз`ясненнями, які викладені в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», -

у х в а л и в:

Роз`єднати в самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити в даному провадженні у справі під номером 525/1131/19; провадження 2/525/327/2019.

Виділити позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та передати матеріали позовної заяви для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Хоролець