ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/5919/19
Провадження № 22-ц/4820/2261/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1 В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання недійсними нарахувань та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Чевилюк З.А. від 28 жовтня 2019 року.

Заслухавши доповідача, учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд,-

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_2 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що 04 квітня 2008 року між нею та ПАТ АБ «Укргазбанк» був укладений кредитний договір №1532008/1В, за умовами якого останній надав їй кредит в сумі 15000 доларів США з розрахунку 12,5% річних з терміном погашення до 03 квітня 2019 року. В липні 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся з позовом до суду про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року у справі №686/15422/14-ц з неї на користь банку достроково стягнуто всю суму кредиту з урахуванням процентів та пені. Вважає, що звернувшись з позовом до суду та достроково стягнувши у судовому порядку кредитні кошти, кредитор на власний розсуд скористався своїм правом вимоги щодо повернення кредитних коштів, процентів та пені. Достроково стягнувши кредитні кошти, кредитор змінив строк повернення кредитних коштів до 01 серпня 2014 року, а тому його право нараховувати передбачені договором проценти та неустойку припиняється з моменту звернення з позовом до суду.

Крім цього, відповідно до п.4.2 договору іпотеки від 04.04.2008 року за невиконання чи неналежного виконання умов договору іпотеки щодо страхування іпотекодавець сплачує штраф у розмірі 5 відсотків заставної вартості предмета іпотеки згідно п. 2.3 цього договору. Оскільки зазначеного пункту в іпотечному договорі не існує, тому і нарахування штрафу щодо страхування предмета застави в сумі 8900 грн. є неправомірним.

Тому позивач просила визнати неправомірними дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо нарахування станом на 01 лютого 2019 року: строкових процентів у розмірі 82,68 доларів США, прострочених процентів у розмірі 1987,81 доларів США, пені за несвоєчасну сплату кредиту за період з 17 вересня 2016 року по 31 січня 2019 року у розмірі 4596,42 доларів США, пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 17 вересня 2016 року по 31 січня 2019 року у розмірі 2226,18 доларів США, штрафу щодо страхування предмета застави в сумі 8900 грн. Також просила зобов`язати ПАТ АБ «Укргазбанк» скасувати нараховану заборгованість та не нараховувати їй по кредитному договору №1532008/1В заборгованість в частині: строкових процентів, прострочених процентів, пені за несвоєчасну сплату кредиту та за несвоєчасну сплату процентів, штраф щодо страхування предмета застави починаючи з 01 серпня 2014 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Визнано дії ПАТ АБ «Укргазбанк» неправомірними щодо нарахування процентів за користування кредитом за кредитним договором №1532008/1В від 04 квітня 2008 року понад розміри, встановлені в рішенні Хмельницького міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року, справа №686/15422/14-ц, та штрафу щодо страхування предмету застави в сумі 8900 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь держави судовий збір 768,40 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у позові повністю. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що рішення Хмельницького міськрайонного суду від 07.11.2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано, кредитні кошти позичальником не повернуті, іншої домовленості про порядок повернення кредиту та сплати процентів між сторонами не досягнуто, а тому банк вправі нараховувати проценти до дня повернення кредитних коштів. Дострокове присудження до виконання основного зобов?язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішення суду і не виключає стягнення процентів, пені і збитків та інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором, до дня фактичного виконання всіх зобов`язань передбачених договором (повного розрахунку). Визнавши неправомірними дії банку щодо нарахування процентів за користування кредитом понад розміри, встановлені в рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року у справі №686/15422/14-ц та штрафу щодо предмету страхування, суд не врахував, що позовні вимоги не стосувалися цього рішення суду, у зв`язку з чим суд вийшов за межі позовних вимог. Також судом не враховано, що позивач не виконав умову договору іпотеки, а тому безпідставно визнано неправомірними дії банку щодо нарахування штрафу.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду слід частково скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що 04 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №1232008/1В, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 15000 доларів США на строк з 04 квітня 2008 року по 03 квітня 2019 року, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних (а.с. 51).

В забезпечення виконання кредитного договору 04 квітня 2008 року між сторонами був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , і належить на праві власності іпотекодавцю ОСОБА_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору в липні 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору.

Тобто, банк в односторонньому порядку змінив умови договору та зобов`язання щодо строку його дії шляхом направлення досудової вимоги про дострокове повернення кредитних коштів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року, що набрало законної сили 18.11.2016 року, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 9034,78 доларів США та 33950,05 грн. (а.с. 5-6).

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду не виконане, ПАТ АБ «Укргазбанк» продовжує нараховувати проценти за користування кредитом та пеню за несвоєчасну сплату кредиту та процентів. Банком також нараховано штраф за невиконання обов`язку щодо страхування предмета іпотеки та забезпечення безперервності дії відповідних договорів страхування.

Згідно з довідкою ПАТ АБ «Укргазбанк» від 05 лютого 2019 року №172/72/2019 станом на 01 лютого 2019 року нараховано заборгованість за кредитним договором №1532008/1В від 04 квітня 2008 року: строкова заборгованість за кредитом 340,44 доларів США, строкові проценти 82,68 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом 6898,38 доларів США, прострочені проценти 1987,81 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, призначена рішенням суду станом на 16 вересня 2016 року 33950,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту за період з 17 вересня 2016 року по 31 січня 2019 року 4596,42 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 17 вересня 2017 року по 31 січня 2019 року 2226,18 доларів США, штраф за порушення іпотекодавцем обов`язків щодо страхування предмета застави та забезпечення безперервності дії відповідних договорів страхування 8900 грн. (а.с. 4).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що банк, змінивши строк виконання зобов`язання шляхом пред`явлення відповідної вимоги, втратив право нараховувати відсотки після настання цього строку, тому нарахування процентів за користування кредитом та штрафу щодо страхування предмету застави після ухвалення судового рішення про дострокове стягнення кредитної заборгованості є неправомірним. Відмовляючи у позові в частині зобов?язання відповідача в подальшому не нараховувати проценти, пеню та штрафи за кредитним договором, суд виходив з того, що судовому захисту підлягають лише наявні порушені права та інтереси, а не ті, що можуть виникнути в майбутньому.

Висновок суду щодо неправомірності нарахування процентів за користування кредитом після настання строку виконання зобов`язання є обґрунтованим.

Так, за змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Скориставшись своїм правом, передбаченим законом, банк змінив строк виконання зобов`язань за кредитним договором, шляхом звернення у липні 2014 року до суду з позовом про дострокове стягнення з боржника кредиту, процентів та пені за порушення умов договору.

В свою чергу право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Такі висновки суду першої інстанції цілком узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про право банку на нарахування та отримання процентів за користування кредитом до повного погашення боргу за кредитом.

Рішення в цій частині є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, задовольняючи позов в частині визнання дій неправомірними щодо нарахування штрафу за невиконання умов договору іпотеки, суд першої інстанції припустився помилки.

Так, виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Встановлено, що за змістом пункту 1.1 договору іпотеки від 04 квітня 2008 року, укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» як іпотекодержателем та ОСОБА_2 як іпотекодавцем, цей договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору №1532008/1В від 04 квітня 2008 року, укладеного між сторонами, за умовами якого іпотекодавець зобов`язаний не пізніше 03 квітня 2019 року повернути кредит у розмірі 15000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 процентів річних та штрафні санкції у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами.

Пунктами 3.3.4, 3.3.4.1 цього договору передбачено, що іпотекодавець зобов`язаний на період дії цього договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування; вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема, вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого іпотекодавець виконає всі зобов?язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік.

Згідно з п. 4.2 цього договору за невиконання чи неналежне виконання (в тому числі, невчасне) виконання п.п. 3.3.1-3.3.13 цього договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5 процентів від заставної вартості предмета іпотеки згідно п. 2.3 цього договору.

Відповідно до статті 17 Закону України Про іпотеку іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 7.1 договору іпотеки від 04.04.2008 року цей договір набуває юридичної сили з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим договором. У випадку продовження строків виконання зобов`язань за кредитним договором (шляхом укладення додаткових договорів до нього), іпотека, передбачена цим договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань.

На час вирішення спору основне зобов`язання за кредитним договором не припинилося, а отже, іпотека не припинилася, укладений між сторонами договір іпотеки є чинним, відтак підлягають виконанню умови цього договору сторонами.

За змістом п. 4.2 цього договору розмір штрафу за невиконання чи неналежне виконання умов договору щодо страхування предмета іпотеки визначається у частці (5 процентів) від заставної вартості предмета іпотеки.

Відповідно до пункту 2.2 договору іпотеки за домовленістю сторін вартість предмета іпотеки становить 178000 грн. (заставна вартість).

Матеріали справи не містять даних про страхування позивачем об`єкта іпотеки та сплату за нього страхових платежів.

Отже, умовами договору іпотеки визначена заставна вартість предмета іпотеки, іпотекодавець не виконав умови договору іпотеки відповідно до п.3.3.4, тому іпотекодержатель правомірно нарахував штраф за невиконання умов договору щодо страхування предмета застави в сумі 8900 грн.

Наведене цілком спростовує твердження позивача про те, що за відсутності в договорі іпотеки пункту 2.3 немає підстав для нарахування штрафу щодо страхування предмета застави.

Відтак рішення в частині визнання дій ПАТ АБ «Укргазбанк» неправомірними щодо нарахування штрафу в сумі 8900 грн. є необґрунтованим.

З врахуванням наведеного оскаржуване судове рішення в частині визнання дій неправомірними щодо нарахування штрафу слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року якщо вимогу пропорційності судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Тому, враховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 384,20 грн. (768,40 грн.:2).

Понесені апелянтом при подачі апеляційної скарги судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави в розмірі 576,30 грн. (1152 грн. :2).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2019 року в частині визнання дій неправомірними щодо нарахування штрафу та стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в частині визнання неправомірними дій щодо нарахування штрафу за невиконання умов договору іпотеки.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» 384,20 грн. судового збору в дохід держави.

В решті рішення залишити без змін.

Компенсувати Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» 576,30 грн. сплаченого судового збору за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 19 грудня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко