КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 761/36499/18

провадження № 22-ц/824/10743/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів Мазурик О.Ф., Шкоріної О.І.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання Виноградової А.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - Джигун Ксенії Валеріївни

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року у складі судді Макаренко І.О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 серпня 2015 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П. та зареєстрований в реєстрі за №1460, за умовами вказаного договору позивач передала у власність ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 зобовязався оплатити її вартість у визначеному в договорі порядку. Для забезпечення виконання зобовязань за договором купівлі-продажу між сторонами було укладено договір іпотеки від 27 серпня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П. та зареєстрований за №1461. Предметом договору іпотеки є квартира АДРЕСА_1. Відповідач свої зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 21 вересня 2018 року у нього виникла заборгованість у розмірі 14 735 689,20 грн., яка складається з: 1 261 205,16 грн. основна сума боргу; 419 981,32 грн. індекс інфляції; 106 422,66 грн. 3% річних; 12 948 089,04 грн. пеня.

На підставі викладеного просила суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 27 серпня 2015 року у розмірі 14 735 689,20 грн. звернути стягнення на майно, що є предметом договору іпотеки від 27 серпня 2015 року, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 90,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження; виселити ОСОБА_5 та/або третіх осіб з вказаної квартири; скасувати арешт майна, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року в межах розгляду справи №761/10458/18 на спірну квартиру.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2019 року провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки відсутній предмет спору.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 02 липня 2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - Джигун Ксенія Валеріївна звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить залучити до участі в справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» як правонаступника позивача, скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду у звязку з неправильним застосуванням норм процесуального права без урахування норм матеріального права та порушує права апелянта на судовий захист.

Зазначає, що відповідно до Договору про відступлення права вимоги, укладеного 14 лютого 2019року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», товариство, як новий кредитор, одержало всі права замість первісного кредитора (позивача) вимагати від боржника за Договором купівлі-продажу квартири та Іпотечним договором належного виконання всіх зобов'язань у обсязі, передбаченому в цих договорах, відповідно.

Проте, на думку апелянта, всупереч вимогам ст. 55 ЦПК України, суд не залучив ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», як правонаступника, до розгляду справи, незважаючи на те, що таке клопотання про заміну сторони правонаступником було подано представником позивача.

Вказує, що судом проігноровані ті обставини, що спірні правовідносини, з урахуванням приписів ст.ст. 512, 514 ЦПК України, у даному випадку, допускають правонаступництво, а ст. 55 ЦПК України не визначає, ким саме повинна бути подана заява про залучення правонаступника позивача. Тобто, отримавши докази заміни кредитора у зобов'язанні, суд повинен був залучити до участі у справі правонаступника ОСОБА_1

Також посилається на те, що суд дійшов безпідставних висновків про те, що внаслідок заміни кредитора за зобов'язаннями ОСОБА_5 між сторонами тепер відсутній предмет спору та позбавив кредитора по зобов'язаннях ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу квартири на повторне звернення до суду з позовом.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» свою апеляційну скаргу просила задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали , колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про заміну сторони правонаступником, суд виходив з того, що предметом розгляду даної справи є неналежне виконання зобов'язань за договором купівлі - продажу, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Оскільки ОСОБА_1 відступила своє право вимоги як кредитодавця до ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», остання не може бути позивачем у даній справі та позбавлена можливості пред'являти вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу.

Проте, закриваючи провадження у справі через відсутність предмета спору, місцевий суд не врахував таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції Україниюрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги, укладеного 14 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», товариство, як новий кредитор, одержало всі права замість первісного кредитора (позивача) вимагати від боржника за Договором купівлі-продажу квартири та Іпотечним договором належного виконання всіх зобов'язань у обсязі, передбаченому цими договорами, відповідно.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи , припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні , а також в інших випадках заміни особи у відносинах , щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Проте, всупереч вимогам ст. 55 ЦПК України, суд не залучив ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», як правонаступника, до розгляду справи, незважаючи на те, що таке клопотання про заміну сторони правонаступником було подано представником позивача.

Також, поза увагою суду залишились ті обставини, що спірні правовідносини, з урахуванням приписів ст.ст. 512, 514 ЦПК України, у даному випадку, допускають процесуальне правонаступництво, а ст. 55 ЦПК України не визначає, ким саме повинна бути подана заява про залучення правонаступника позивача. Тобто, отримавши докази заміни кредитора у зобов'язанні, суд повинен був залучити до участі у справі правонаступника ОСОБА_1

Окрім того, суд дійшов безпідставних висновків про те, що внаслідок заміни кредитора за зобов'язаннями ОСОБА_5 між сторонами тепер відсутній предмет спору.

За умови, що ОСОБА_1 відступила своє право вимоги, як кредитодавця ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», її представник звернувся з клопотанням про заміну позивача у справ, тому суд ухвалою помилково закрив провадження у справі згідно із п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України з підстав відсутності предмета спору, оскільки у матеріалах справи не містяться докази того, що між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Окрім того, суду слід було вирішити питання про залучення кредитодавця ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», як процесуального правонаступника, права якого після набуття статусу кредитодавця можуть бути захищені в судовому порядку у разі доведеності вимог, заявлених у позові.

Ураховуючи те, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про права та обов'язки ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», проте, вирішення цього питання про залучення товариства до участі у справі в апеляційному суді знаходиться поза його процесуальними межами, тому в цій частині доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують.

Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачені підстави для скасування ухвали суду , що перешкоджає подальшому провадженню у справ ,і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в разі порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права , які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки ухвалу постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, така ухвала підлягає до скасування з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - Джигун Ксенії Валеріївни задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2019 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

О.І. Шкоріна