Справа № 127/8703/19
Провадження 2/127/1232/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю секретаря Максимчука Я.В.,

представника відповідача Іващука ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву позивача про залишення заяви без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради та відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції про оспорювання батьківства та припинення обов`язку особи сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розгляд якої відбувається у порядку загального позовного провадження.

До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору в засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки позивачем та Службою у справах дітей Вінницької міської ради суду не повідомлено. Таким чином, позивач та представник органу опіки і піклування не з`явились в підготовче засідання без поважних причин. Однак, від позивача та відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції судом отримано заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Враховуючи вищевикладене, заяви позивача і представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, думку представника відповідача та положення ст. 198 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання у відсутність позивача, Служби у справах дітей Вінницької міської ради та відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу засідання).

Представник відповідача не заперечував щодо задоволення заяви позивача. Водночас, в разі задоволення заяви позивача представник відповідача просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Дослідивши заяву позивача, заслухавши думку представника відповідача, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За наведених вище обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що наявні підстави для залишення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та припинення обов`язку особи сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Згідно із ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, враховуючи залишення позову без розгляду за заявою позивача та положення п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом в сумі 1 536, 80 гривень - не підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються не лише із судового збору, але й інших витрат, пов`язаних із розглядом справи. До таких, зокрема, належить витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно із ч. 5 ст. 142 ЦПК України, зокрема, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Судом встановлено, що 15.04.2019 між відповідачем та адвокатом Іващуком В.А. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 239 від 22.12.1999) було укладено договір про надання правової допомоги б/н, про що свідчить виданий 16.04.2019 ордер.

Суду надано додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 15.04.2019 (розрахунок вартості правничих послуг), розрахунок вартості наданих послуг станом на 25.04.2019, акт прийому-передачі наданих послуг від 25.04.2019, розрахунок вартості наданих послуг станом на 22.08.2019, акт прийому-передачі наданих послуг від 20.08.2019 та квитанції про оплату послуг адвоката на суму 3 000, 00 гривень від 17.04.2019 та від 20.08.2019.

Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме із розглядом даної цивільної справи.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлялось, а обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому судом враховано, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх вартості.

Представником відповідача суду подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу містить інформацію про час витрачений на вчинення необхідних дій, конкретизовано обсяг наданих послуг, вартість кожної з них окремо.

Однак, судом встановлено, що документально підтверджено відповідачем сплату за надання їй правничих послуг лише в сумі 3 000, 00 гривень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000, 00 гривень.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано.

На підставі вищезазначеного, керуючисьп. 3 ч. 1 ст. 43, ст.ст. 133, 137, 141, ч. 5 ст. 142, п. 1 ч. 2 ст. 200, п. 5 ч. 1 ч. 3 ст. 257, ст.ст. 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та припинення обов`язку особи сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000, 00 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду або через суд першої інстанції.

Ухвала суду складена 22.08.2019.

Суддя: