Ухвала

19 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 2-65/11

провадження № 61-22342ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 березня 2019 року, додаткове рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Кагарлицької міської ради Київської області Нацевич Людмили Віталіївни, треті особи без самостійних вимог: сектор державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької районної державної адміністрації, Ржищівська міська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Надія Анатоліївна, про виділ і визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку, визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування рішення державного реєстратора та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Ржищівська міська державна нотаріальна контора, Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання довідки сільської ради такою, що містить недостовірні відомості, визнання позивача таким, що не прийняв спадщини, зобов`язання нотаріуса скасувати реєстраційний запис про відкриття спадкової справи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали 09 грудня 2019 року до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 березня 2019 року, додаткове рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 29 жовтня 2019 року. Повний текст постанови складено 05 листопада 2019 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 здана до поштового відділення 09 грудня 2019 року, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому конверті. Тобто з пропущенням передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 05 грудня 2019 року.

У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження. Посилається на те, що повний текст оскарженої постанови отримано ОСОБА_1 08 листопада 2019 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Однак вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 не надає будь-яких належних доказів отримання нею копії судового рішення (конверт, довідка суду, тощо).

На підставі викладеного згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Крім того, як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, зазначає, що вона не має у кого запозичити кошти, немає майна, яке можна продати та отримує невелику пенсію. Посилаючись на скрутне майнове становище.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані ОСОБА_1 обставини (мінімальна пенсія, відсутність майна), не підтверджені будь-якими доказами, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити судовий збір.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 (в редакції на момент подання позовної заяви - 2010 рік) ставка державного мита за подання позовної заяви складала 1 відсоток від ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ураховуючи ціну позову (34 018,00 грн, що є Ѕ частиною від вартості житлового будинку 68 036,00 грн), розмір судового збору за подання позову майнового характеру (визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку) становив 340,18 грн.

У 2017 році позивач уточнив позовні вимоги, відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент збільшення позовних вимог - 2017 рік) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ураховуючи ціну позову (14 137,27 грн, що є Ѕ частиною від вартості земельної ділянки 28 274,55 грн), розмір судового збору за подання позову майнового характеру становив 640,00 грн. За подання позову немайнового характеру (визнання недійсним договору дарування та скасування рішення державного реєстратора) судовий збір становив 640,00 грн за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день пред`явлення зустрічного позову -2017 року) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

За подання зустрічного позову немайнового характеру (визнання довідки сільської ради такою, яка містить недостовірну інформацію, визнання особи такою, що не прийняла спадщину та скасування реєстрації запису) судовий збір становив 640,00 грн за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, враховуючи, що судове рішення, яке ухвалено за наслідками розгляду як первісного так і зустрічного позовів, оскаржується у повному обсязі, за подання касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 8 360,36 грн ((340,18 грн + 640,00 грн) * 200%) + (640,00 грн * 200 % * 5 вимоги немайнового характеру).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, код ЄДР: 38004897 , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, стандарт IBAN: UA7026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку - 207. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 березня 2019 року, додаткове рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших підстав для поновлення строку у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар