ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/4214/17 Головуючий в І інстанції Прохоренко В.В.
Номер провадження №22ц-819/19/19 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 10 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Наталя Володимирівна про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 у період з 15.01.1999 року по 25.08.2004 року. Під час шлюбу ними було придбано домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.02.2005 року визнано за ним та ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину домоволодіння за кожним, проведено його реальний розподіл та визначено порядок користування земельною ділянкою. 15.07.2005 року ОСОБА_6 здійснила відчуження належної їй частки домоволодіння на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_10, уклавши договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу. На підставі свідоцтва про право власності від 04.03.2013 року, виданого Реєстраційною службою Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, йому належить 63/100 частин спірного домоволодіння.

Вважає, що договір купівлі-продажу від 15.07.2005 року є недійсним, оскільки ОСОБА_6 розпорядилась майном, яке перебуває у спільній частковій власності без його згоди, яка повинна була бути викладена в письмовій формі та завірена нотаріально. Також договір з боку покупця було укладено особою, яка на момент вчинення правочину не досягла повноліття.

Окрім того зазначив, що про порушення його права йому стало відомо в 2017 року, а тому просив поновити строк на звернення до суду із вказаним позовом.

З огляду на викладене, на підставі ст.203, 215, 369 ЦК України просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 15.07.2005 року ВСІ № 276062, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_10 на відчуження 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. та зареєстровано за № 7130; скасувати запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 9589505 за ОСОБА_7 та за № 9589598 за ОСОБА_10; застосувати наслідки недійсності правочину шляхом повернення майна у первісний стан; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, що власником якої була ОСОБА_6, а саме: 1/2 частину житлового будинку літ «А», шлакобетон, житловою площею 40,8 кв. м, загальною площею 61,3 кв. м, з сараями літ «Б», «В», «З», туалетом літ «Д», огорожею № 1,2, водопроводом №3.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_5 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати судове рішення і ухвалити нове, про задоволення позовних вимог. Апелянт посилається на ті самі обставини, що й були ним зазначені як підстава позову. Щодо оцінки судом поважності причин пропуску строку позовної давності, то вважає її помилковою, так як його обізнаність у 2012 році про відчуження ОСОБА_6 за договором своєї частки у домоволодінні не свідчить про те, що він знав зміст цього договору.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання не з'явились, надали повноваження представнику, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що позивачем невірно обраний спосіб захисту та позовні вимоги подано з порушенням строків позовної давності.

Письмових відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Справа переглядається в апеляційному порядку Херсонським апеляційним судом відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017р. №452/2017 та положень ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений без поважних причин строк позовної давності, а також ним обрано неналежний спосіб захисту, оскільки заявляючи про те, що відповідачем ОСОБА_6 порушено його переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності, позивач заявляє вимогу про визнання договору купівлі-продажу недійсним, а не про переведення на нього прав та обов'язків покупця, як це передбачено ст.362 ЦК.

Колегія суддів вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Статтею 362 ЦК України врегульовано переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності, так, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Частиною 2 статті 367 ЦК України передбачено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.01.1999 року по 25.08.2004 року.

Під час шлюбу 24.12.1999 року ним було придбано домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.02.2005 року за ОСОБА_6 визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 Проведено реальний поділ домоволодіння, визначено порядок користування земельною ділянкою, виділивши у власність, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.01.2005 року:

ОСОБА_6 в житловому будинку літ. А приміщення 1-2 (коридор), площею 3, 6 кв. м, приміщення 1-4 (жиле), площею 5,5 кв. м., приміщення 1-5 (жиле), площею 7,4 кв. м.,приміщення 1-6 (жиле), площею 8, 6 кв. м., приміщення ІІ (сіни), площею 1, 9 кв. м., загальною площею в будинку літ. А - 27 кв. м., вартістю 7 075 грн., із надвірними будівлями та спорудами: сарай літ. «Б,б», вартістю 1 024 грн., сарай літ. «Г», вартістю 555 грн., підвал під літ. «Г», Ѕ частина огорожі літ. «1-2» вартістю 370 грн., Ѕ частина водопроводу літ. «№3» вартістю 88 грн. Дійсна вартість виділеної частки 9 112 грн., що становить 50/100 частин від всього домоволодіння.

ОСОБА_5 в житловому будинку літ. «А» приміщення 1-3 (жиле), площею 19, 3 кв. м., приміщення 1 (сіни), площею 10, 2 кв. м., загальною площею в житловому будинку літ. «А» - 29, 5 грн., сарай літ. «З", вартістю 158 грн., дворова вбиральня літ. «д», вартістю 375 грн., 1-2 огорожа Ѕ частина вартістю 370 грн., огорожа № 3, Ѕ частина, водопроводу, вартістю 88 грн. Дійсна вартість виділеної частки 9 034 грн., що становить 50/100 частин від всього домоволодіння.

В користування ОСОБА_6 виділено земельну ділянку площею 180, 5 кв. м., разом з будівлями.

В користування ОСОБА_5 виділено земельну ділянку площею 180, 5 кв. м. разом з будівлями.

В загальне користування виділено земельну ділянку площею 45 кв. м.

Право власності ОСОБА_6 зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.04.2005 року, реєстраційний номер 10589419.

Таким чином, внаслідок поділу спільного домоволодіння між позивачем та його колишньою дружиною право спільної часткової власності на нього припинилося, і згоди колишнього співвласника на укладення ОСОБА_6 договору купівлі-продажу її особистого майна не вимагалося.

15.07.2005 року між ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_7, ОСОБА_10, з іншого боку, укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого останні купили в рівних частках належну ОСОБА_6 Ѕ частину житлового будинку літ. «А», житловою площею 40,8 кв. м., загальною площею 61,3 кв. м., з сараями літ. «Б», «В», туалетом літ. «Д», огорожею № 1, 2, водопроводом №3, який розташований м. Херсон, вул. 4-а Цюрупинська, 30 на земельній ділянці площею 406 кв. м, який посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В.

Рішенням Виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради № 189 від 14.12.2012 року змінено ідеальні частки, що належать співвласникам домоволодінь в тому числі й по адресу: АДРЕСА_1. ОСОБА_5 визначена частка 63/100, замість 1/2 , згідно з рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.02.2005 року, ОСОБА_7 - 37/200, замість 1/4 , згідно з договором купівлі-продажу від 15.07.2005 року за р. № 2587; ОСОБА_10 - 37/200, замість 1/4., згідно з договором купівлі-продажу від 15.07.2005 року за р. № 2587.

Право власності ОСОБА_5 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.02.2013 року реєстраційний номер 268706.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На думку колегії суддів, заявлені позивачем підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15.07.2005 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_10 на відчуження 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1, та визнання за ОСОБА_5 права власності на зазначену частину домоволодіння не ґрунтуються на законі.

Посилання апелянта на те, що на момент укладення договору ОСОБА_7 виповнилось лише 17 років не можуть бути підставою для визнання договору недійсним, оскільки такий договір укладено в присутності та зі згоди її матері ОСОБА_10 (а.с.7), договір не порушує прав та інтересів неповнолітньої ОСОБА_7, оскільки в такий спосіб вона була забезпечена житлом. Крім того, ця обставина ніяким чином не порушує прав та інтересів апелянта.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції як на підставу для відмови в позові на пропуск позивачем без поважних причин строку позовної давності, оскільки відмовити в позові з цієї підстави можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Разом з тим враховуючи те, що судом першої інстанції належним чином встановлені обставини по справі, суд, пославшись на ст.267 ЦК, дійшов висновку й про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення, яке є правильним по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 374, 375 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 05.02. 2019 року.

Головуючий О.М. Полікарпова

Судді Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко