Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі: головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини,

встановив:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила у м.Сухум Абхазії дитину чоловічої статі, про що пологовим відділенням «Республіканської лікарні» м.Сухум було видане медичне свідоцтво про народження.

28 серпня 1990 року республіка в односторонньому порядку змінила свій статус і стала називатися Абхазькою РСР, яку носила до 23 липня 1992 року, після чого проголосила незалежність від Грузії та має статус самопроголошеної республіки, держави з обмеженим визнанням на території Грузії. Україна розглядає самопроголошену республіку як частину Грузії та не визнає її незалежності, між Абхазією та Україною не встановлено дипломатичних відносин. Відтак, документи, які видаються органами цієї самопроголошеної республіки, не визнаються на території України та не створюють будь-яких правових наслідків, у зв`язку з чим вона не має можливості зареєструвати в Україні факт народження дитини та отримати свідоцтво про її народження українського зразку, тому просила встановити факт народження нею ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сухум Абхазії дитини чоловічої статі.

В судове засідання заявник не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, подала заяву про розгляд справи без його участі, рішення просиал прийняти на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як встановлено п. 1, 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У відповідності з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

З довідки «Республіканської лікарні» м.Сухум встановлено, що 22.01. 2011 року у пологовому відділенні пологового будинку м.Сухум Абхазії ОСОБА_1 народила дитину чоловічої вагою 4900 гр на зріст 58 см.

За свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого органом реєстрації актів цивільного стану на території республіки Абхазія, батьками дитини є заявник та ОСОБА_3 .

На даний час правосуб`єктність самопроголошеної Республіки Абхазія та органів влади регіону не визнається Україною. Республіка Абхазія входить до складу Грузії і не являється самостійною державою. Загальновизнаним суб`єктом міжнародного права є Грузія, складовою частиною якої є Республіка Абхазія. Республіка Абхазія вважається окупованою російськими збройними силами територією.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян (Консультативний висновок Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії»). Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Факт перебування дитини на території Абхазії підтверджується довідкою, виданою Міською дитячою поліклінікою м.Сухум щодо проведення профілактичних щеплень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої встанвлено, що протягом 2011- 2018 р.р. дитині були зроблені щеплення від різних захворювань.

Оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 дійсно народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сухум Республіки Абхазія, Грузія.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє зареєструвати факт народження дитини та отримати свідоцтво про народження українського зразку.

На підставі наведеного, ст.ст. 4, 10, 247, 264, 265, 273, 293, 315, 317, 496 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини, задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, уродженкою м.Докучаєвськ Донецької області, дитини чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сухум Республіки Абхазія, Грузія.

Рішення про встановлення факту народження підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В.Безрук