15.11.2019 Справа № 756/2453/19
Унікальний №756/2453/19
Провадження № 2/756/3437/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е )

15 листопада 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

за участю секретаря судових засідань Одягайло Л.М.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, посилаючись на те, що 26 грудня 2007 року між ними у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м.Києва зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1542.

Від шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалось з причини того, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що призводить до постійних сварок. Вони не можуть проживати як сім`я разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми.

Шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Просить шлюб розірвати та визначити місце проживання дітей з нею.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила надіслала заяву, якою просила розглядати справу у відсутності їх представника та винести рішення з урахуванням інтересів дитини.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Шлюб між сторонами було зареєстровано 26 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м.Києва, про що зроблено актовий запис №1542 (а.с.11).

Від шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-13).

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне.

Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Стосовно визначення місця проживання дітей суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За приписами статті 161 СК України. якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо.

Звертаючись до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, позивач вказує на те, що з відповідачем вони дійшли згоди щодо місця проживання дітей.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При вирішенні даної справи суд вважає доцільним звернутись до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дітей визначається за згодою батьків.

Спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини у випадку відсутності такої згоди між батьками вирішується органом опіки та піклування або судом (ст.161 СК України).

Аналіз вказаних положень національного законодавства вказує на те, що втручання суду у вирішення питання щодо місця проживання дитини має відбуватись у крайніх випадках, за наявності спору між батьками, задля сторонньої оцінки обставин, що визначені ч.2 ст.161 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду доказів наявності спору між батьками щодо місця проживання дітей. Більш того, позивач зазначає у позові про те, що спір з даного приводу між сторонами відсутній.

Таким чином, суд вважає, що спір між сторонами щодо місця проживання дитини відсутній, підстав для судового захисту прав дітей шляхом визначення їх місця проживання з матір`ю суд не вбачає та приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, 5, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280-281 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - задовольнити частково.

Розірвати шлюб, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м.Києва, актовий запис №1542.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Київської області, громадянина України, (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Тернопіль, громадянки України, (РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Майбоженко