Справа № 588/1927/18
провадження № 2/588/74/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2019 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Маслова В.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивачки ОСОБА_2, представника позивачки ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ФІЛІПОВА ОСОБА_4 ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,
У С Т А Н О В И В:
Позивачка 15.11.2018 року звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила усунути перешкоди у користуванні її квартирою, що розташована за адресою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.
Свій позов мотивувала тим, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: вул. ОСОБА_7 (бувша назва 40 років Жовтня) 6/1 в м. Тростянець Сумської області. Вказана квартира належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 04.03.2008 року, реєстр №442.
Позивач пояснює, що у вказаній квартирі зареєстровані з 2008 року відповідачі її брат ОСОБА_4 та його повнолітній син ОСОБА_6.
Брат з 2013 року не проживає в цьому приміщенні, а його син не проживає з травня 2018 року. Брат на даний час проживає з своєю співмешканкою в м.Тростянець, де саме їй не відомо, а його син останній час жив в с.Станова Тростянецького району Сумської області. Де на даний час він живе їй також не відомо.
Відповідачі під час проживання в квартирі тривалий час не сплачували комунальні послуги, що призвело до відєднання квартири від мережі газо та електропостачання, і вона була змушена за свої кошти в листопаді 2018 року погасити борги відповідачів та оплатити повторне підключення квартири до цих мереж.
Відповідачі за порядком у квартирі не слідкували, поточний ремонт не робили, протікання води не усували, заміну розбитих вікон не проводили, дверну раму, яка була зірвана з петель не відновлювали, фактично зробили з квартири склад сміття та пустих пляшок з під алкогольних напоїв, що призвело до того, що зараз квартира знаходиться у жахливому стані, не придатному для користування, потребує ремонту.
Позивачка разом із сімєю та повнолітньою донькою проживають у однокімнатній квартирі, що належить її чоловіку в м.Тростянець, по вул.Блоговіщенській, 53/18. Іншого житла на праві власності вони не мають. Тому, на даний час планують робити ремонт в квартирі використовувати її для свого проживання, але той факт, що в ній зареєстровані відповідачі, які в будь-який момент можуть прийти в це житло і користуватись ним, створює для неї (позивачки) перешкоди в користуванні своєю власністю.
Крім того, факт реєстрації відповідачів унеможливлює отримання субсидії по сплаті комунальних послуг бо вони не працюють, ведуть асоціальний спосіб життя, надати довідку про їх доходи не можуть. Також, на них, як на зареєстрованих осіб нараховується плата за вивіз побутового сміття.
Позивачка просила добровільно виписатися брата з квартири, але він так і не виписався. З іншим відповідачем вона не має змоги спілкується, де він перебуває вона не знає.
Ухвалою суду від 23.11.2018 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у судове засідання повторно не зявилися, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідачів не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останні не повідомили. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачки її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів.
Судом установлено, що ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 04.03.2008 року є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.9).
Відповідно до інформації наведеної в акті від 14.11.2018, складеного за участі посадових осіб органу місцевого самоврядування, відповідачі фактично за місцем реєстрації не проживають. (а.с.28)
Позивачка разом з чоловіком проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
З наданих позивачем світлин вбачається, що квартира занедбана, поточний ремонт у ній не проводиться.
Допитані як свідки ОСОБА_9та ОСОБА_10 повідомили суду, що ОСОБА_4з 2013 року не проживає у квартирі по місцю реєстрації, а його син не проживає з травня 2018 року. Де на даний час вони живуть їм не відомо. За час їх проживання у спірній квартирі відповідачі її занедбали, перетворили на смітник подвіря, за ними утворилась велика заборгованість за послуги з газо- та електропосточанння, внаслідок чого квартира була відімкнута від постачальних мереж.
Наявність заборгованості за комунальні послуги також доводиться відповідними копіями платіжних квитанцій та актами про припинення надання послуг з газо- та електропосточанння. (а.с. 24, 25, 63, 64)
Вирішуючи заявлену позивачкою вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11.
Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідачі не проживають у спірній квартирі, витрат на утримання спірного житла не несуть, поважних причин їх не проживання в цій квартирі не установлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 такими, що втратила право користування квартирою №1 по вул. Арсенія Мельника, 6 у м.Тростянець Сумської області.
За таких обставин позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, а тому ураховуючи, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з відповідачів на користь останньої слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн., сплачений при зверненні до суду.
Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування квартирою №1, по вулиці Арсенія Мельника, 6 в м. Тростянець Сумської області.
Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування квартирою №1, по вулиці Арсенія Мельника, 6 в м. Тростянець Сумської області.
Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.
Стягнути із ОСОБА_6, 25.05.1993 року року народження на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.02.2019 року.

Суддя В. В. Маслов