РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир - Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

з участю секретаря судового засідання Корніюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом до Володимир-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

11 січня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого провадження у справі позивачем неодноразово було уточнено позовні вимоги, змінено відповідача Володимир-Волинську міську раду на належних відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У остаточній редакції позовної заяви, ОСОБА_2 свої позовні вимоги обґрунтував тим, що є сином ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. За життя матір придбала 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Фактично вказаний будинок був спільною сумісною власністю матері та ОСОБА_4 Після смерті мами відкрилась спадщина за законом, яку позивач прийняв, оскільки постійно проживав та був зареєстрований із нею до її смерті. Крім нього, майно ОСОБА_5 вправі успадкувати його рідна сестра ОСОБА_3, однак вона відмовляється від прийняття спадщини. З метою одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, позивач звернувся до Володимир - Волинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з надвірними будівлями, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відмова у вчиненні нотаріальної дії стала підставою позивачу для звернення до суду.

Просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

В судові засідання позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Омелянюк М.В. не зявились, до суду надійшла заява представника, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити без участі його та позивача.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, подали до суду заяви (відзиви), згідно яких позов визнали повністю та просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Будучи присутньою в судовому засіданні у підготовчому провадженні відповідач ОСОБА_3 підтвердила відсутність із свого боку будь-яких претензій з приводу спадщини, просила позов задовольнити.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України визначено, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом встановлені наступні обставини справи.

23 грудня 1969 року ОСОБА_5 за договором дарування придбала у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу у 1969 році із ОСОБА_9, - змінила прізвище на ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 народився син ОСОБА_2, який є позивачем у справі, що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії НОМЕР_2.

Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради № 47 від 14 лютого 1985 року «Про перейменування вулиць міста та впорядкування вуличних номерів», вуличний номер будинку АДРЕСА_1 змінений на номер НОМЕР_3 по цій же вулиці, що також підтверджено копією довідки Управління містобудування і архітектури № 4 від 29 січня 2019 року.

Копіями технічних паспортів від 13 жовтня 1989 року та від 07 лютого 2019 року, а також будинкової книги стверджується, що власниками вказаного житлового будинку були відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_4.

У відповідності до записів будинкової книги для прописки громадян в будинку АДРЕСА_1, а також відмітки у паспорті ОСОБА_2 серії НОМЕР_5, позивач проживав та був зареєстрований у вказаному будинку разом із своєю матірю ОСОБА_5 із 25 лютого 2003 року по день її смерті, а отже вважається таким, що прийняв спадщину.

За змістом витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, отриманого у Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі, спадкова справа по смерті ОСОБА_5 не заводилась.

Згідно ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Отже, якщо будинок за адресою: АДРЕСА_1, був спільною сумісною власністю померлої ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_4, то, відповідно спадщина відкрилась лише на його Ѕ частки, оскільки інша Ѕ частки даної квартири належить відповідачу ОСОБА_4 так як є її часткою в спільному майні.

Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3, є спадкоємцями першої черги за законом майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5

На підставі ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Однак у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заявила та подала відповідну письмову заяву про те, що відмовляється від своєї частки у спадщині на користь позивача ОСОБА_2, а тому просить позовну заяву задовольнити повністю.

Інших спадкоємців у ОСОБА_5 немає.

За таких обставин визнання позову відповідачами будь-чиїх прав та інтересів не порушує, а вимоги позивача є обґрунтованими та підставними.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 12 березня 2019 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за законом після смерті його матері ОСОБА_5, у звязку із відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця ОСОБА_5 не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 12, 81, 200, 206 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) право власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер