Справа № 203/4511/19
Провадження № 2-з/0203/102/2019
УХВАЛА

19 грудня 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и в:

17 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, який він має намір подати до суду у строк передбачений ч.4 ст.152 ЦПК України. Заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Заяву обґрунтовано тим, що квартира, на яку заявник просить накласти арешт, на підставі підроблених документів, привласнив відповідач ОСОБА_2 та відчужив її відповідачеві ОСОБА_3 , однак дії є незаконними, оскільки єдиним спадкоємцем після смерті власниці квартири ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1 . Заявник зазначає, що на підставі його звернення до поліції, відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України. Він вважає, що є певний ризик того, що відповідачами може бути здійснено заходів щодо відчуження квартири третім особам, що може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ознайомившись з поданими матеріалами доходжу наступного висновку.

Приписами ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За вимогами ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.ч.1,6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Нормами статті 80 ЦПК встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК унормовано обов`язок доказування і подання доказів, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з матеріалами та перевіряючи доводи заяви, суд враховує, що заявником зазначено, що він є єдиним спадкоємцем власниці квартири ОСОБА_4 , зазначивши, що є її онуком, однак підтверджень даного факту до матеріалів заяви не долучено.

Ураховуючи, що позивачем не доведено факти, які мають істотне значення для вирішення питання, доходжу висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Крім того, суд враховує, що посилання заявника на можливе відчуження квартири відповідачем на користь третіх осіб фактично є припущенням, що будь-якими доказами не підтверджено та не може бути єдиною підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя М.О. Католікян