Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 752/13503/16-ц

провадження № 61-34473св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Національний університет біоресурсів і природокористування України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Національного університету біоресурсів і природокористування України на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року в складі судді Хоменко О. Л. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Антоненко Н. О., Шкоріної О. І.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного університету біоресурсів і природокористування України (далі - НУБіП України) про скасування наказу про оголошення догани.

На обґрунтування позову зазначав, що з 01 вересня 2009 року він перебуває з відповідачем у трудових правовідносинах та з 03 січня 2013 року працював на посаді доцента кафедри сільськогосподарських машин та системотехніки.

Згідно з наказом ректора від 24 травня 2016 року № 551 «Про участь НУБіП України у XXVIII Міжнародній агропромисловій виставці «АГРО-2016», яка мала відбутися 08-11 червня 2016 року у Національному комплексі «Експоцентр України», він був включений до складу робочої групи, яку зобов`язано забезпечити виставку експонатами, рекламно-інформаційними та роздатковими матеріалами про наукові досягнення структурних підрозділів.

Участь у виставках, до яких він залучався, відповідач ніколи не забезпечував транспортом, у зв`язку з чим для перевезення значного обсягу матеріалів він завжди використовував власний автомобіль «Рено Кенго», державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп, державний номерний знак НОМЕР_2 .

07 червня 2016 року на виконання указаного наказу ректора він мав забезпечити доставку експонатів та наукових розробок для проведення виставки «АГРО-2016». Для цього він у другій половині робочого дня 06 червня 2016 року завантажив необхідні матеріали та обладнання на власний автомобіль з причепом на території НУБіП України та залишив його у боксі 104 корпусу 7 «а» університету.

Проте вранці він виявив, що ворота його замкнені і виїхати автомобілем з нього неможливо. Обладнання було вивантажено та іншим способом доставлено на виставку.

13 червня 2016 року він в усній формі звертався до декана механіко-технологічного факультету ОСОБА_2 та до ректора НУБіП України Ніколаєнка С. М. з проханням розібратися у ситуації, що склалася, та повернути йому транспорт. 16 липня 2016 року та 17 липня 2016 року він звертався до ректора НУБіП України Ніколаєнка С . М . з письмовими скаргами на дії декана факультету.

16 червня 2016 року після здачі до приймальні ректора скарги його було ознайомлено з наказом ректора від 16 червня 2016 року № 853 «к» «Про оголошення догани», яким йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, невиконання розпоряджень декана механіко-технологічного факультету від 15 лютого 2016 року № 6, від 01 квітня 2016 року № 27, відповідно до яких заборонялось використовувати службові приміщення університету у власних цілях. Із змісту наказу про оголошення догани вбачається, що він неодноразово попереджався завідувачем кафедри та деканом факультету про необхідність виконання зазначених розпоряджень та 15 червня 2016 року встановлено, що у навчальній аудиторії № 104 кафедри сільськогосподарських машин і системотехніки ім. акад. П. М. Василенка зберігається автомобіль марки «Рено Кенго», державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить доценту вказаної кафедри

ОСОБА_1

Зазначене майно заважало проведенню навчального процесу на факультеті, оскільки у цій аудиторії функціонувала лабораторія техніко-технологічного забезпечення виробництва мікобіопрепаратів, де проводилися дослідження разом зі студентами. Позивач вважав указаний наказ необґрунтованим, а догану - оголошеною незаконно, оскільки у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, оскільки, з розпорядженнями декана механіко-технологічного факультету ОСОБА_2 від 15 лютого 2016 року № 6 та від 01 квітня 2016 року № 27 він не був ознайомлений, а належний йому автомобіль був поміщений у бокс у зв`язку з виробничою необхідністю. Крім того вважав, що догану оголошено з порушенням процедури застосування дисциплінарного стягнення, оскільки йому не було запропоновано надати письмові пояснення.

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд скасувати наказ ректора НУБіП України від 16 червня 2015 року № 853 «а» про оголошення йому догани.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня

2017 року, позов задоволено.

Наказ ректора НУБіП України від 16 червня 2015 (2016) року № 853 «к» про оголошення ОСОБА_1 догани скасовано.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що при оголошенні догани позивачу, відповідач не дотримався процедури застосування дисциплінарного стягнення, а тому позивача безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року НУБіБ України подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року дану справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами установлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем. 30 квітня 2013 року між сторонами укладено контракт, відповідно до умов якого позивач призначений на посаду доцента кафедри сільськогосподарських машин і системотехніки ім. акад. П. М. Василенка строком з 01 липня 2013 року до 30 червня 2020 року.

15 лютого 2016 року деканом механіко-технологічного факультету

ОСОБА_2 видано розпорядження від № 6 у якому значиться про те, що при перевірці навчальною частиною університету організації навчального процесу на факультетах, одне із зауважень стосувалось незаконного зберігання власних великогабаритних речей, автомобілів та причепів до них у навчальних лабораторіях співробітниками університету, що заважає якісному проведенню лабораторно-практичних занять зі студентами. У зв`язку з цим зобов`язано усіх завідувачів кафедр механіко-технологічного факультету провести перевірку у ввірених їм лабораторіях, в разі виявлення таких фактів, довести всім співробітникам кафедр про заборону використання службових приміщень університету у власних цілях.

01 квітня 2016 року деканом механіко-технологічного факультету

ОСОБА_2 видано розпорядження № 27, згідно з яким за інформацією завідувачів лабораторій кафедр механіко-технологічного факультету та комендантів навчальних корпусів № 7 та № 11 збільшилися випадки незаконного зберігання власних автомобілів на машинному дворі та навчальних лабораторіях кафедр співробітниками факультету, що заважає якісному проведенню занять студентами факультету. У зв`язку з чим зобов`язано усіх завідувачів кафедр факультету (професора ОСОБА_6 , професора ОСОБА_7 , доцента ОСОБА_8 , доцента ОСОБА_9 , доцента ОСОБА_10 , професора

ОСОБА_11 ) довести всім співробітникам кафедр про заборону стоянки та зберігання власних автомобілів на машинному дворі факультету, навчальних лабораторіях кафедр та місцях проведення навчального процесу.

Згідно з наказом ректора від 24 травня 2016 року № 551 «Про участь НУБіП України у XXVIII Міжнародній агропромисловій виставці «АГРО-2016», яка мала відбутися 08-11 червня 2016 року у Національному комплексі «Експоцентр України», було створено робочу групу, до складу якої включено позивача, якому доручено забезпечити виставку експонатами, рекламно-інформаційними та роздатковими матеріалами про наукові досягнення структурних підрозділів.

Відповідно до акта комісії НУБіБ України від 15 червня 2016 року, складеного об 11 год 05 хвилин в аудиторії 104 навчального корпусу № 7-а навчальної лабораторії техніко-технологічного забезпечення виробництва і застосування мікобіопрепаратів, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться автомобіль громадянина ОСОБА_1 , державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп до нього, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до акта комісії НУБіБ від 15 червня 2016 року, складеного

об 11 год 25 хвилин, на вимогу декана механіко-технологічного факультету ОСОБА_2 надати письмове пояснення щодо невиконання розпоряджень декана від 15 лютого 2016 року № 6 та від 07 квітня 2016 року № 27 про заборону стоянки та зберігання власних автомобілів на машинному дворі факультету, навчальних лабораторіях кафедр та місцях проведення навчального процесу ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до наказу від 16 червня 2015 року № 853 «к» ректора університету за порушення трудової дисципліни, невиконання розпоряджень декана механіко-технологічного факультету від 15 лютого 2016 року № 6, від 01 квітня 2016 року № 27 ОСОБА_1 оголошено догану.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності в наказі від 16 червня 2015 року № 853 «к» зазначено: розпорядження від 15 лютого 2016 року № 6; розпорядження від 01 квітня 2016 року № 27; акт від 15 червня 2016 року про відмову надати письмові пояснення; акт від 15 червня 2016 року з фотодокументами.

Відповідно до підпункту 1.5 посадової інструкції доцента кафедри сільськогосподарських машин і системотехніки ім. акад. П. М. Василенка у своїй практичній роботі доцент кафедри керується укладеними між ним та ректором НУБіП України трудовим договором (контрактом), цією посадовою інструкцією, положенням про кафедру 02.01.05. сільськогосподарських машин і системотехніки ім. акад. П.М. Василенка НУБіП України, законодавством про працю, Законом України «Про вищу освіту», Положенням про вищі навчальні заклади, Статутом університету, а також наказами і розпорядженнями вищого керівництва.

Підпунктом 4.4 посадової інструкції передбачено відповідальність доцента кафедри за дотримання Правил внутрішнього розпорядку, трудової та виконавчої дисципліни в межах нормативних документів НУБіП України.

Згідно з підпунктом 2.1 Правил внутрішнього розпорядку НУБіП України, затвердженого конференцією трудового колективу від 20 лютого 2015 року, працівники університету зобов`язані дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, Статуту Університету, інших нормативно-правових та локальних актів.

Підпунктом 7.4 Правил передбачено заборону зберігання у навчальних корпусах та майстернях обладнання та матеріальних цінностей, що не є власністю університету без відповідних договорів на їх збереження, укладених на підставі чинного законодавства.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що

ОСОБА_1 був ознайомлений з розпорядженнями декана механіко-технологічного факультету ОСОБА_2 від 15 лютого 2016 року № 6 та

від 01 квітня 2016 року № 27, а також належних доказів того, що відповідач ознайомлював позивача із вказаними розпорядженнями.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 139 КЗпП Українипрацівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За правилами частини першої статті 147 КЗпП Україниза порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Наявність вини є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Згідно зі статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року, встановивши відсутність належних та допустимих доказів того, що позивача було ознайомлено із розпорядженнями декана щодо заборони стоянки та зберігання працівниками університету власних автомобілів на машинному дворі факультету, навчальних лабораторіях кафедр та місцях проведення навчального процесу, а також ураховуючи те, що залишення позивачем свого автомобіля у приміщенні боксу університетського корпусу було викликано необхідністю забезпечення виставки на виконання наказу ректора, що є поважною причиною, і мало бути враховано при вирішенні питання щодо застосування дисциплінарного стягнення, обґрунтовано вважав, що під час оголошення догани позивачу, відповідач не дотримався процедури застосування дисциплінарного стягнення та позивача було безпідставно притягнуто до такої відповідальності, на підставі чого дійшов правильного висновку про те, що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи. Однак згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Національного університету біоресурсів і природокористування України залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

В. П. Курило