Справа № 515/146/19
Провадження № 2-о/515/536/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 лютого 2019 року Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 з викликом заінтересованих осіб - Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа померлому та встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в :

28.01.2019 року представник заявників адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною вище заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, як сином та батьком. Також, встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданий Татарбунарською РДА 26 жовтня 2005 року на ім'я ОСОБА_5, спадкодавцю ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі, встановлено, що заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Відповідно до п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Як передбачено абз. 2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою, судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниками заявлено дві вимоги, однак при пред'явленні заяви, судовий збір сплачено заявником ОСОБА_2 у розмірі 384 грн. 20 коп. згідно квитанції № 0.0..1 від 26.01.2019 року, що не відповідає розміру судового збору, пов'язаного з кожною з вимог.

Оскільки, заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з двома вимогами, то і судовий збір повинен був би сплатити в загальній сумі 768 грн. 40 коп. (384,20 + 384,20 = 768,40).

При цьому, належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих роз'яснень Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у постанові №10 від 17.10.2014 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

Крім того, відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, у заяві, крім іншого, має бути зазначено підтвердження заявників про те, що ними не подано іншого позову (заяви) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення даної норми закону, в заяві відсутнє підтвердження про те, що ними не подано іншого позову (заяви) з викликом цієї ж заінтересованої особи з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в поданні заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, а також з належною сплатою судового збору та наданням суду доказів такої сплати. Інакше, заява буде вважатися не поданою та буде повернута заявникам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 з викликом заінтересованих осіб - Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа померлому та встанвлення факту родинних відносин, залишити без руху, надавши заявнику ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною та повернута заявникам.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення лише в частині визначення розміру судових витрат.

Суддя Л.А. Семенюк