РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави

у складі головуючого: судді Бугрія В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сорока Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтави цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа на боці позивача, що не має самостійних вимог: ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа на боці відповідача: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

07.11.2019 р. до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 12 959,00 грн в рахунок відшкодування шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою 5000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 7 959, 00 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 фактично понесені судові витрати в сумі 6 468,40 грн, в тому числі судовий збір в розмірі 768,40 грн та послуги з надання правничої допомоги в розмірі 5 700, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалась на те, що 14 березня 2019 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_2 , під час виконання своїх трудових обов`язків, керуючи належним військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, автотранспортним засобом ПАЗ-32053, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Стрітенській не дотримався безпечного інтервалу, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, допустивши зіткнення з припаркованим автотранспортним засобом марки Nissan модель Teana, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Nissan модель Teana, державний номерний знак НОМЕР_3 отримав ушкодження, постраждалих внаслідок даного ДТП не має.

На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб належний ОСОБА_1 забезпечений у ПрАТ «СК «Арсенал страхування» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №АМ/6299853 від 19.09.2018 року строком до 18.09.2019 року.

Автотранспортний засіб ПАЗ-32053, державний номерний знак НОМЕР_2 , що забезпечено в ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АО 14871 строком з 24.01.2019 року до 23.06.2019 року.

На місці події учасниками дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без участі працівників поліції, в якому ОСОБА_2 свою провину визнав.

Вищезазначене повідомлення про ДТП (Європротокол) є достатнім доказом вини водія ПАЗ-32053, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді, що відбулася 14.03.2019 року, оскільки обравши добровільне фіксування обставин ДТП, останній таким чином сам підтвердив свою вину у вчиненні вказаного ДТП.

У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 11.11.2019 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Вартість матеріальних збитків, нанесених відповідачем внаслідок ДТП автомобілю Nissan Teana, державний номерний знак НОМЕР_3 , склала 8 960,00 грн, що підтверджується рахунком на оплату № від 30.10.2019 року, складеним авторизованим сервісним центром Nissan у м. Полтаві ТОВ «САН МОТОРС».

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ПАЗ-32053, державний номерній знак НОМЕР_2 , на час вчинення правопорушення, що призвело до ДТП 14.03.2019 року, була застрахована ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія».

29.03.2019 року ОСОБА_1 як потерпіла особа, звернулась до ПрАТ «ХМСК» із заявою про виплату страхового відшкодування.

3 квітня 2019 року ОСОБА_3 здійснено огляд автотранспортного засобу та складено Акт огляду транспортного засобу.

10 травня 2019 року на розрахунковий рахунок позивача були зараховані кошти у сумі 1001,00 грн, з призначенням платежу «Сплата страхових відшкодувань за договором страхування АО/0014871 від 23.01.2019 року, без ПДВ» платник ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», що підтверджується випискою за рахунком.

Таким чином, власник автомобіля ПАЗ-32053, ДНЗ НОМЕР_2 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, зобов`язана сплатити позивачу 7 959,00 грн. різницю між фактичним розміром шкоди (8 960,00 грн), спричиненої пошкодженням автомобіля, і страховою виплатою у розмірі 1001, 00 грн.

Крім того, протиправними діями водія ПАЗ-32053, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , що призвели до пошкодження автомобіля позивача, позивачу також було завдано моральної шкоди, що виразилося у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням належного їй майна.

Завдані негативні немайнові наслідки дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія ПАЗ-32053, ДНЗ НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , справили очевидний вплив на здатність позивача до роботи, відпочинку, спілкування з людьми, внаслідок чого для компенсації даного обсягу немайнових втрат коштів у меншому обсязі, ніж 5000,00 грн., буде явно недостатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів,службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює,та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Також, згідно згідно п. 3 ППВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З положень ч.ч.1,2 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина його є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Внаслідок неправомірних дій позивачам була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, обумовлених пошкодженням їх майна, що призвело до поганого самопочуття та до змін їх нормальних, усталених, звичних і необхідних умов життя. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивачів та потребували від них додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності.

На підставі викладеного, з урахування принципу справедливості та співмірності, враховуючи розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача відшкодування майнової та моральної шкоди підлягають задоволенню.

Крім того, згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України, ст..23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 12 959,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 7 959,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 фактично понесені судові витрати в сумі 6 468, 40 грн, в тому числі судовий збір 768,40 грн та послуги з надання правничої допомоги 5 700, 00 грн.
Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Октябрський районний суд м. Полтави до Полтавського апеляційного суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , Україна ідентифікаційний код НОМЕР_4 .
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 .
Третя особа: ПАТ «ХАРКІВСЬКА МУНІЦИПАЛЬНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ», м. Харків, вул. Плеханівська, 63, ідентифікаційний код юридичної особи: 21186813.
Третя особа: ОСОБА_2 , НОМЕР_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Суддя Бугрій В.М.