Справа № 226/1449/18

Справа № 226/1449/19
Провадження № 2/226/851/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря Альберті О.В.,

позивач: АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мирнограді Донецької області справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 1600647 від 04.06.2013 відповідач отримав кредит у розмірі 19000 грн. зі сплатою 24% річних та ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки у строки та у порядку, встановленому кредитним договором, але зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 21.10.2019 року становить 40301,38 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 18927,18 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 13714,02 грн.; інфляційне збільшення заборгованості: за кредитом 1686,84 грн., за відсотками 3097,01 грн.; 3% річних від суми заборгованості: за кредитом 1252,31 грн., за відсотками 1368,76 грн. Суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач та його представник до судового засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку передбаченому ЦПК України, від відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким вимоги позивача не визнає у повному обсязі. Дійсно, 04.06.2013 року між ним та позивачем укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 18927,18 грн. зі сплатою відсотків. Останній платіж ним будо здійснено у 2014 році, оскільки у зв`язку з подіями на сході України ним була припинена трудова діяльність. У зв`язку з тим, що за період з 2013 року по 2018 рік позивач не запропонував йому добровільно сплатити заборгованість, вважає, що у відповідача на підставі ст.257 Цивільного кодексу України сплинув строк позовної давності, а саме три роки від останньої дати сплати коштів по кредитному договору. За даний період його особисті дані, адреса, номер телефону, місце роботи не змінювалися. Вважає, що позивач надав суду разом із позовною заявою недостовірні докази, які спростовуються ненаданням до суду доказів укладення додаткової угоди з добровільним погашенням боргу, позивач не має підстав звільнення від доказування. Оскільки позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів належного повідомлення його про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, вважає розрахунок позивача необґрунтованим. Згідно наданого розрахунку Позивачем вказано, що останній платіж ним здійснено 22.04.2014 року. Відповідно до положення ч.ч.1, 3 статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається вчиненням особою дії. що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Проаналізувавши умови кредитного договору, зміст ст.ст. 207, 253, 256, ч.1 ст. 259, ч. 4 ст. 267, 256-259 ЦК України, вбачається, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, що відповідає строку дії картки, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повернення кредиту, тобто строку дії картки (ст.261 ЦК України). Вважає, що до спірних правовідносин можна застосувати загальну позовну давність у три роки, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності для стягнення з відповідача заборгованості, який закінчився 22.04.2017 року, а позов подано 04.06.2018 року і тому строк позовної давності пропущений. У зв`язку зі спливом строку позовної давності для стягнення основної суми заборгованості за кредитним договором сплив строк і для стягнення процентів за користування кредитними коштами, а також стягнення пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредитних коштів.

Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

18 вересня 2019 року на підставі ухвали суду скасовано заочне рішення Димитровського міського суду Донецької області від 18 вересня 2018 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розгляд справи по суті призначений за правилами спрощеного позовного провадження на 13.00 год. 11.10.2019 року.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 04.06.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № НОМЕР_1 , згідно з яким він отримав кредит у розмірі 19000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних, ставки за несанкціонованим овердрафтом 35% річних за користування кредитом, що підтверджується відповідними договорами, випискою по рахунку, розрахунком заборгованості, звітом щодо розрахунку сум інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом (а.с.6, 7, 8, 9-10, 11, 12-24).

Особистим підписом в договорі від 04.06.2013 року відповідач підтвердив укладання договірних відносин між ним і позивачем та про досягнення між ними згоди за всіма умовами договору.

Станом на 21.10.2019 року заборгованість за кредитним договором становить: 40301,38 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 18927,18 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 13714,02 грн.; інфляційне збільшення заборгованості: за кредитом 1686,84 грн., за відсотками 3097,01 грн.; 3% річних від суми заборгованості: за кредитом 1252,31 грн., за відсотками 1368,76 грн. (а.с. 99-102, 103-105, 106-111).

V. Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини у даній справі регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про банки й банківську діяльність».

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За положеннями статей ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 2 ст.625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В порушення умов договору відповідач зобов`язання, передбачені договором, належним чином не виконав, а тому має перед відповідачем заборгованість за кредитом: заборгованість за основним боргом 18927,18 грн., інфляційне збільшення заборгованості за кредитом в сумі 1686,84 грн., три відсотки річних від суми заборгованості за кредитом 1252,31 грн.

Відповідачем зроблена заява щодо застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Окрім цього, ч.1 ст.259 зазначеного Кодексу передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом не встановлено факту укладення сторонами договору про збільшення позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд вважає, що до спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність у 3 роки.

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1 та 5 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, що відповідає строку дії картки, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повернення кредиту, тобто строку дії картки (ст.261 ЦК України). При цьому суд враховує постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. 14-10 цс 18.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява разом з додатками здана до поштового відділення 07.06.2018 р., тому суд саме з цієї дати обраховує строк позовної давності.

Відповідач згідно з кредитним договором від 04.06.2013 р., отримав кредитну картку, яка має термін дії по 06.2017 р., таким чином суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом, оскільки строк позовної давності щодо цієї вимоги закінчується 30.06.2020 р.

Оскільки строк дії кредитної картки закінчився 30.06.2017 року, заборгованість за нарахованими відсотками має становити 9458,41 грн., інфляційне збільшення заборгованості за процентами 2215,11 грн., проценти на три відсотки річних від суми заборгованості 382,70 грн., а всього 12056,22 грн., які розраховані наростаючим підсумком з червня 2015 року по червень 2017 року включно відповідно до розрахунку позивача.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором від 04.06.2013 року, яка має бути стягнена з відповідача на користь позивача становить 33922,55 грн. (18927,18+9458,41+1686,84+2215,11+1252,31+382,70).

Відповідачем до суду надана довідка з місця роботи, видана 29.11.2019 року Головним управлінням національної поліції в Донецькій області, про часткове погашення боргу за кредитним договором в сумі 1545,84 грн. та судового збору в сумі 1762 грн.

Таким чином, сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 30614,71 грн. (33922,55 - 1545,84- 1762)

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, який в силу ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1338,49 грн. (а.с. 1).

На підставі ст.ст.207, 253, 256, 257, 259, 261, 267, 526, 527, 530, 546, 549, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. ст.ст.2, 5, 10-13, 34, 141, 200, 206, 222, 258-259, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», (місце реєстрації: 84301, м.Краматорськ Донецької області, вул.Ярослава Мудрого, 39/41, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором № 1600647 від 04.06.2013 року, яка виникла станом на 21.10.2019 року в сумі 30614 (тридцять тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 71 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у сумі 1338 (одна тисяча триста тридцять вісім) грн. 49 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2019 року.

Суддя Петунін І.В.