Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» про захист прав споживачів, визнання незаконними нарахування за надані та ненадані житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» про захист прав споживачів, визнання незаконними нарахування за надані та ненадані житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивував тим, що позивач, орендуючи нежитлове приміщення в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 відповідно до договору № 1196 від 01 жовтня 2009 року був споживачем комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 29 січня 2014 року був укладений договір № 347 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», строк дії договору до 30 грудня 2016 року. 01 травня 2015 року було зареєстроване нове Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», яке почало виставляти рахунки на підставі договору з попереднім підприємством. У зв`язку з реорганізацією відповідачем в нежитлових приміщеннях були відключені споживачі від електропостачання у зв`язку із закінченням терміну дії договору на електропостачання з Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». 15 жовтня 2015 року позивачем зареєстровано у відповідача супровідний лист до протоколу засідання ініціативної групи № 8 з додатками, в якому висловили прохання про передачу актом наданих відповідачем послуг. На неодноразові звернення до відповідача щодо не нарахування за послуги, які не надаються, відповідачем обіцянки не виконано. Так, відповідачем виставлені рахунки за ненадані послуги: обслуговування систем диспетчеризації; дератизація і дезінсекція; прибирання сходових клітин. У будинку також відсутня протипожежна сигналізація і автоматика, немає поливу клумб, дворів, газонів, відсутній підкачуючий насос ГВС. 17 липня 2019 року позивачем зареєстрована заява про звільнення нежитлового приміщення у зв`язку з розірванням договору оренди та необхідністю проведення остаточного перерахунку нарахувань по послугах з утриманням будинку та прибудинкової території. 09 серпня 2019 року відповідачем нарахована заборгованість у розмірі 648,33 грн. У зв`язку з чим просить про визнання незаконними нарахування відповідачем за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за договором № 347 від 29 січня 2014 року, укладеного між позивачем та Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», який не є стороною договору та правонаступником.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

01 жовтня 2009 року між позивачем та Комунальним підприємством Дніпровського району м. Києва «Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський» укладено договір оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-5).

29 січня 2014 року між позивачем та Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» укладено договір № 347 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6-7, 8).

15 жовтня 2015 року позивачем зареєстровано у відповідача супровідний лист до протоколу засідання ініціативної групи № 8 з додатками, в якому висловили прохання про передачу актом наданих відповідачем послуг.

Підставою для задоволенні позовних вимог позивачем зазначено, що 17 липня 2019 року зареєстрована заява позивачеа про звільнення нежитлового приміщення у зв`язку з розірванням договору оренди та необхідністю проведення остаточного перерахунку нарахувань по послугах з утриманням будинку та прибудинкової території. 09 серпня 2019 року відповідачем нарахована заборгованість у розмірі 648,33 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду копію супровідного листа до протоколу засідання ініціативної групи № 8 від 15 жовтня 2015 року; лист до директора Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 28 грудня 2017 року; заява до директора Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 17 липня 2019 року; лист директора Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 09 серпня 2019 року про наявність у позивача заборгованості з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, яка виникла за період з 01 травня по 07 липня 2019 року у сумі 648 грн. 33 коп. (а. с. 9-9зв.,10-10 зв.,11).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, в якому зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази звернення споживача щодо ненадання або неналежного надання житлових послуг. Послуги з підкачування води не нараховувались як і прибирання сходових клітин.

На підтвердження відзиву надано копію договору про надання послуг з повного технічного обслуговування систем диспетчеризації від 10 грудня 2018 року; по адресний перелік та калькуляція вартості послуг; копію договору про надання послуг з повного технічного обслуговування систем диспетчеризації від 23 січня 2018 року; по адресний перелік та калькуляція вартості послуг; копія договору про надання послуг дезінсекції та дератизації від 05 грудня 2018 року.

Позивачем подана відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що відповідачем не вказано про договір № 347 від 29 січня 2014 року, дія якого закінчилася 30 грудня 2016 року. Відповідач приховав факт ненадання послуг по дератизації і дезінсекції. Надані позивачем договори не підтверджують факт надання послуг споживачам. Відсутні акти виконаних робіт.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (ст. 632 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. На вимогу споживача надається інформація про фактичні витрати управителя відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих комунальних послуг, їхню вартість, а також галузева звітність.

Судом встановлено, що позивач, орендуючи нежитлове приміщення в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 відповідно до договору № 1196 від 01 жовтня 2009 року був споживачем комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 09 серпня 2019 року відповідачем нарахована заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територійу розмірі 648,33 грн.

Однак позивачем неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права шляхом визнання незаконними нарахування за надані та ненадані житлово-комунальні послуги, оскільки сам по собі факт нарахування за послуги не тягне за собою будь-яких правових наслідків до тих пір, поки не будуть вчинені інші дії.

За встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» про захист прав споживачів, визнання незаконними нарахування за надані та ненадані житлово-комунальні послуги повністю.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 632, 901 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» про захист прав споживачів, визнання незаконними нарахування за надані та ненадані житлово-комунальні послуги відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна