справа № 2/325/433/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2019 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., при секретарі Міняйло А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом
представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,
Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), розміром 12,52 умовних кадастрових гектар колишнього КСП «ім.. Шевченко» на території Беседівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, право на яку померлого посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН № 2202029, виданим Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області 29 вересня 2001 року.
Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, яку позивачка прийняла у встановленому законодавством порядку, оскільки постійно проживала та була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем. Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, окрім іншого земельна частка (пай) розміром 12,52 умовних кадастрових гектар колишнього КСП «ім.. Шевченко» на території Беседівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, право на яку померлого посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН № 2202029, виданим Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області 29 вересня 2001 року. Звернувшись у 2019 році до приватного нотаріуса з проханням оформити спадщину після смерті батька ОСОБА_1 отримала відмову, оскільки оригінал сертифікату було втрачено. В інший спосіб його поновити або отримати дублікат неможливо. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з вказаними вимогами. За таких обставин просить задовольнити заявлені позовні вимоги.
Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року було відкрито провадження за правилами загального провадження та було витребувано у приватного нотаріуса Приазовського нотаріального округу Коверзнєва С.В. копію спадкової справи, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
05 грудня 2019 року на виконання вимог ухвали суду були надані витребувані докази по справі.
Заяв та клопотань від учасників процесу суду не надходило.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають.
Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, повне фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 9/.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої крім іншого входить: земельна частка (пай), розміром 12,52 умовних кадастрових гектар колишнього КСП «ім.. Шевченко» на території Беседівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, право на яку померлого посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН № 2202029, виданим Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області 29 вересня 2001 року, що підтверджується витягом Приазовського районного відділу земельних ресурсів № 116 від 08 грудня 2005 /а.с. 13/.
Згідно копії матеріалів зі спадкової справи № 100/2019 спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , звісними спадкоємцями є ОСОБА_1 донька померлого, яка була зареєстрована та проживала разом з померлим та ОСОБА_2 син померлого. З заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 донька померлого позивачка по справі.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 14/ ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки заявником не поданий правовстановлюючий документ, який підтверджує право на земельну частку (пай), площею 12,52 га, розташовану на території Беседівської сільської ради Приазовського району Запорізької області.
Згідно п.4. 5. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Пленум Верховного Суду України у п. 1 своєї постанови від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу судів, на те, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року) якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.
У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Крім того, Вищій Спеціалізований Суд України у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», уточнив, що, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК 1963 року.
На момент відкриття спадщини померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 діяв ЦК України (в редакції 1963 року), спадщина після його смерті відкрилась до 1 січня 2004 року тому в цьому випадку застосовуються положення ЦК 1963 року. До такого висновку суд прийшов у зв`язку з наступним:
Відповідно до вимог ст. 529 ЦУ України (в редакції 1963 року), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносяться до першої черги спадкоємців за законом, оскільки згідно вимог зазначеної статті при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого.
Згідно вимог ч. 1 ст. 553 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Таким чином, суд вважає, що оскільки на момент смерті батька ОСОБА_1 позивачка по справі проживала разом з померлим та була зареєстрована в будинку померлого, то в межах діючого на час смерті ОСОБА_3 законодавства, а саме на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, фактично вступила в управління спадковим майном, а тому прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .
Згідно ст.. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту
Таким чином, враховуючи положення ст.8 Конституції України щодо верховенства права та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року), суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги та визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 право власності на зазначену земельну частку (пай).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), розміром 12,52 умовних кадастрових гектар колишнього КСП «ім.. Шевченко» на території Беседівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, право на яку померлого посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН № 2202029, виданим Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області 29 вересня 2001 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 19.12.2019 року.

Суддя Г.А. Васильцова