КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В травні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 02 вересня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 17000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом. ОСОБА_1 не виконувала належним чином зобов`язання за укладеним кредитним договором. АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку станом на 14 березня 2018 року становить 117 000,00 грн., яка включає в себе 14406,26 грн. - тіло кредиту, 3171,30 грн. - проценти за користування кредитом, 99422,44 грн. - пеня.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором від 02 вересня 2008 року у розмірі 14 406,26 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та пені та ухвалити в нове рішення про повне задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» Вважає, що суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачки процентів та пені, виходячи з того, що наданий текст Умов та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідачки. Суд не звернув уваги, що процентна ставки за користування кредитом була визначена в анкеті-заяві, підписаній відповідачкою. Відповідачка також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна Голд», яка містить умови кредитування щодо розміру та порядку сплати процентів та неустойки. Оскільки відповідачка не оспорювала умов кредитування, вказана довідка надається до апеляційного суду. Кредитний договір має оплатний характер, а відтак, АТ КБ «Приватбанк» має право на отримання процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 вересня 2008 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала заяву №, на підставі якої вона отримала кредитну картку. Відповідно до заяви ОСОБА_1 погодила, що підписана нею заява разом з «Памяткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг, і надала свою згоду на прийняття та зміну банком кредитного ліміту.

Відповідно до наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку станом на 14 березня 2018 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 117 000,00 грн., яка включає в себе 14406,26 грн. - тіло кредиту, 3171,30 грн. - проценти за користування кредитом, 99422,44 грн. - пеня.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» та стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 14 406,26 грн. Суд виходив з того, що ОСОБА_1 не підписувала Умови та правила надання банківських послуг, матеріали справи не містять підтверджень тому, що саме додані до матеріалів справи Витяг з Умов були надані відповідачці для ознайомлення і вона ознайомилася з ними, підписуючи заяву. Відтак, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору щодо сплати процентів та неустойки. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом лише у розмірі 14 406,26 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 02 вересня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого АТ КБ «Приватбанк» надало їй грошові кошти у розмірі 17000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом.

На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію заяви ОСОБА_1 від02 вересня 2008 року №, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості та копію паспорта відповідачки (а.с. 5-46).

Як вбачається з матеріалів справи витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1 .

В заяві ОСОБА_1 від 02 вересня 2008 року № не визначено умов щодо нарахування та сплати неустойки та строків виконання зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Відтак, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог банку про стягнення з відповідачки неустойки.

З матеріалів справи убачається, що на зворотній стороні заяви ОСОБА_1 від02 вересня 2008 року зазначено, що базова процентна ставка за кредитним лімітом становить 2,5% на місяць із розрахунку 360 днів у році, що в перерахунку становить 30% річних (а.с. 11). А тому АТ КБ «ПриватБанк» мало право нараховувати проценти за користування кредитом, виходячи із вказаної ставки.

Разом з тим, в заяві ОСОБА_1 від02 вересня 2008 року № не було вказано умов щодо строків сплати процентів за користування кредитом.

Із наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» розраховувало проценти за кредитом, виходячи із різних процентних ставок - 30% річних, 27,6% річних, 32,4 % річних, 42 % річних та 60% річних.

З розрахунку вбачається, що позичальник поповнював свій рахунок, частково суми поповнення банк зараховував в погашення, в тому числі і підвищених процентів, що не відповідає погодженим умовам кредитування.

АТ КБ «ПриватБанк» не надано належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за процентами, наданий розрахунок не може бути взятий до уваги.

Враховуючи викладене, у колегії суддів відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції про відмову у стягненні процентів.

До апеляційної скарги представником АТ КБ «Приватбанк» було долучено анкету відвідування місця роботи клієнта, а також довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» (а.с. 102, 103).

Частинами 2, 3 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

АТ КБ «Приватбанк» не надало доказів неможливості подання вказаних документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від банку.

Разом з позовною заявою ПАТ «КБ «Приватбанк» подало до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку на підставі наданих документів (а.с. 53, 55).

Відтак, долучені до апеляційної скарги представником АТ КБ «Приватбанк» докази не підлягають прийняттю апеляційним судом.

В частині стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитом рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника АТ КБ «Приватбанк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», залишити без задоволення, а заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.