КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Савицький О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: реєстратор Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіна Юлія Володимирівна про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: реєстратор Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіна Ю.В. про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про право власності.

Разом із позовною заявою було подано заяву про вжиття заходів щодо забезпечення вищевказаного позову, відповідно до якої позивач просила накласти заборону відчуження предмету нерухомості - квартири АДРЕСА_1 та належить на праві власності ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал».

Заяву мотивовано тим, що предметом спору за поданим позовом у вказаній справі є квартира, право власності на яку було перереєстровано із порушенням норм чинного законодавства та позивач вважає, що відчуження вищезазначеної квартири ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в подальшому, так як у випадку переходу права власності до третьої особи відомості про реєстрацію права власності будуть анульовані та зміненні на нового власника, а тому позивач не зможе ефективно захистити свої порушені права.

Також позивач вказує, що у випадку розширення кола осіб, що матимуть право володіння, користування та розпорядження спірною квартирою, що є предметом позову, існує велика вірогідність виникнення нових судових спорів.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вважає, що оскаржувана ухвала порушує права ОСОБА_1 , як учасника цивільних правовідносин, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до негативних наслідків для позивача в майбутньому, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що на даний момент право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачем і саме на відповідача розповсюджується право розпоряджатись майновими правами на власний розсуд, незалежно від волі позивача. Таким чином невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження відповідачем спірного майна на користь третіх осіб.

В своїй скарзі апелянт вказує, що заявлені позовні вимоги є вимогами немайнового характеру та спрямовані на захист порушеного права власності на спірну квартиру. Тобто об`єктом захисту прав та інтересів позивача виступає благо, що не піддається грошовій оцінці, а тому висновок суду першої інстанції про не співмірність позовних вимог та вимог про забезпечення позову є необґрунтованим.

Окрім того, апелянт вважає, що обраний вид забезпечення позову є тотожним предмету спору - захисту майнових прав, шляхом скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру.

Враховуючи вищевикладене, апелянт просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накласти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник апелянт ОСОБА_2 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити оскільки в іншому випадку відповідач будучи власником вказаного майна з може ним розпорядитися, що в подальшому призведе до неможливості захисту позивачем своїх прав при розгляді вказаного позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника, дослідивши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що позивачем не було доведено співмірність заявлених позовних вимог про скасування рішення реєстратора та вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборону вчинення дій. Окрім того, в оскаржуваному рішення також вказано, що враховуючи предмет позову та зміст заявлених позовних вимог , з яких вбачається, що ймовірне рішення суду, ухвалене по даній справі, у разі задоволення позову, не підлягатиме примусовому виконанню, а тому, на переконання суду першої інстанції, відсутні обставини, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 149 ЦПК України визначено підстави для забезпечення позову, зокрема, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Як вбачається із позовної заяви, підставою для звернення до суду першої інстанції стало здійснення державної реєстрації права власності на спірну квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та яка належала позивачу у справі ОСОБА_1 за ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал», що за доводами позивачки свідчить про вибуття зазначеного майна із її власності без її відома.

Таким чином, на час звернення з позовною заявою спірна квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , належить на праві власності відповідачу, а, враховуючи, що приписи ч. 1 ст. 317 ЦК України, відповідно до яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, колегія суддів вбачає загрозу відчуження спірного нерухомого майна на користь третій осіб, що в подальшому може призвести до неможливості виконання рішення суду у вказаній справі.

Викладені обставини, враховуючи положення ст.149 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Беручи до уваги, характер даного спору, а саме майнові права на спірне нерухоме майно, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, висновки суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги є неспівмірними із заходами забезпечення позову й обраний позивачем захід забезпечення позову не сприятиме в достатній мірі недопущенню істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, не відповідають дійсним обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване судове рішення не можна назвати законним та обґрунтованим в розумінні ст.263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення з ухваленням нового про задоволення заяви про забезпечення позову.

Не приймається колегією суддів і висновок суду першої інстанції про те, що вказані заходи забезпечення позову, про які просить позивач, є неспівмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову, не позбавляє відповідача права володіння та користування майном, а лише обмежує його право розпорядження вказаним майном до часу ухвалення судом рішення у вказаній справі, що є справедливим по відношенню і до позивача.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О. Фінагеєв