Єдиний унікальний номер 741/921/18
Провадження № 2/741/495/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 06 лютого 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Матюхи В.В.,

розглянувши з власної ініціативи у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

2 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, просив визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності:

- на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами;

- земельні ділянки загальною площею 4,88 га, які призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області та належали ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

18 грудня 2018 року Носівський районний суд Чернігівської області ухвалив у цій справі рішення, яким визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 65,3 кв. м, житловою площею 23 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2; судові витрати по сплаті судового збору покладено за рахунок позивача.

Ухвалюючи вказане рішення суд не ухвалив рішення стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, права власності на земельні ділянки загальною площею 4,88 га, які призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області та належали ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Суд не вбачає необхідності у виклику учасників справи в судове засідання, а тому розгляд питання про ухвалення додаткового рішення проводиться у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи (а.с. 11; 12) вбачається, що 9 лютого 2004 року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 196 від 12 липня 2002 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, відповідно до якого йому належить земельні ділянки загальною площею 4,88 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Ураховуючи те, що за життя ОСОБА_3 не одержав у встановленому порядку вищезазначений державний акт та не здійснив реєстрацію права власності на конкретні земельні ділянки, то він вважається таким, що не набув права власності на ці земельні ділянки, а лише відповідно до вимог чинного законодавства України розпочав процес їх приватизації.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, останній за життя заповіту не складав, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 1037/01-16 від 3 вересня 2018 року (а.с. 63) та інформаційними довідками зі Спадкового реєстрі (а.с. 64-70).

Таким чином, спадкоємство після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, крім іншого, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги за законом (дружина), після смерті ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, безпосередньо перед його смертю проживала та була зареєстрована разом із ним, що підтверджується довідкою Рівчак-Степанівської сільської ради Чернігівської області № 122 від 23 квітня 2018 року (а.с. 9).

Таким чином, ОСОБА_2 визнається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, успадкувала після його смерті лише право на завершення приватизації земельних ділянок загальною площею 4,88 га, на які за життя мав право ОСОБА_3, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки, на своє ім'я.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син ОСОБА_1, 15 червня 2018 року на його ім'я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 314/2010 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 57-62).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_2 право на завершення приватизації земельних ділянок загальною площею 4,88 га, яке було успадковане нею після смерті ОСОБА_3, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки, на своє ім'я.

У судовому засіданні встановлено, що 19 червня 2018 року державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області виніс постанову, якою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки, що підтверджується відповідною постановою (а.с. 17).

Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлій ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Викласти абзац 1 резолютивної частини рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2018 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, у наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 задовольнити частково».

Доповнити резолютивну частину рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2018 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, абзацом наступного змісту:

«Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, право на завершення приватизації земельних ділянок загальною площею 4,88 га, які призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на які 9 лютого 2004 року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 196 від 12 липня 2002 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на його (ОСОБА_1) ім'я, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2».

На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв