УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Ведєрникової Т.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове подання державного виконавця Сорокинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

Встановив:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні Сорокинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавчий лист № 426/11376/16-ц від 12.06.2018 року, виданий Сватівським районним судом Луганської області про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 111157,79 грн.

На даний час боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду. Боржник не вживає ніяких заходів щодо повного, або часткового погашення боргу. У звязку з цим державний виконавець просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

В судове засідання державний виконавець Тейкін О.М. не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні Сорокинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебуває виконавчий лист № 426/11376/16-ц, виданий Сватівським районним судом Луганської області 12.06.2018 року у справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 111157,79 грн.

08 листопада 2018 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 57629859 (а.с. 3).

На виклик державного виконавця боржник ОСОБА_2 не прибув до Сорокинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно листа Головного управління держгеокадастру від 21.12.2018 № 11-12-0.2-10244/2-18 станом на 01.01.2013 року на території Луганської області, інформація щодо наявності земельних ділянок, які зареєстровані за гр. ОСОБА_2, відсутня (а.с. 9).

У відповідності до листа Територіального сервісного центру №4443 від 15.11.2018 року №31/12/4443-7444, згідно інформації з ЄДР МВС станом на 12.11.2018 за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований автомобіль ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1 та ЗАЗ TF69Y0, номерний знак НОМЕР_2 (а.с.8).

До цього ж, згідно матеріалів подання, боржник немає ніяких соціальних виплат у відповідних органах УПФУ, ДФС, джерел доходу, що підлягають оподаткуванню боржник також немає (а.с. 5-7).

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Таким чином, саме на останнього покладається тягар доказування, тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Слід зазначити, що законом передбачено санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконаних зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання.

До подання головний державний виконавець не додав доказів про направлення та вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів про необхідність явки до ДВС та про те, що боржник належним чином інформований про те, що він має грошові зобовязання.

У поданні державного виконавця не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не йдеться також про наявність в нього закордонного паспорту, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Таким чином, державним виконавцем не доведено, що боржник взагалі належним чином повідомлений про перебування виконавчого провадження в Сорокинському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області та про наявність у нього відповідного зобовязання. З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника. Державний виконавець не надав суду докази, які б свідчили про ухилення боржника від сплати боргу.

Крім того, Закон України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які має право здійснювати державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження. З наданого подання та доданих до нього копій документів не можливо зробити однозначний висновок, що державним виконавцем в повній мірі вчинені зазначені в даному Законі дії, які вказують на те, що забезпечити виконання вимоги про сплату боргу неможливе в іншій спосіб, окрім обмеження права виїзду громадянина ОСОБА_2 за кордон.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги подання є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Сорокинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області протягом пятнадцяти днів з дня складення цієї ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.С.Река