Справа № 639/7959/19
Провадження № 2-з/639/86/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Гаврилюк С. М.,

розглянув заяву позивача ОСОБА_1 щодо вжиття заходів по забезпеченню позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк», про поділ спільного нажитого майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину квартири,

встановив:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.11.2019 прийнято позовну заяву , відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк», про поділ спільного нажитого майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину квартири та призначено судове засідання на 10.12.2019.

Вказаною ухвалою суду також на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк» в частині позовних вимог щодо визнання права власності на транспортний засіб марки HYUNDAI, модель COUPE, загальний легковий ХЕЧБЕК В, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2008, оскільки у провадженні судді Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В. Б. вже є справа з аналогічного спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав(справа № 639/6555/19).

19 грудня 2019 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить постановити ухвалу про заборону відчуження транспортного засобу марки HYUNDAI, модель COUPE, загальний легковий ХЕЧБЕК В, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2008.

В обґрунтування заяви, позивач посилається на те, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа та є всі підстави вважати , що спірний автомобіль, який є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, перевіривши матеріали справи та заяву щодо вжиття заходів по забезпеченню позову, вважає, що вказана заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом другим ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Вказана позиція також викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Проте, ухвалою суду від 14.11.2019 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження у вказаній вище справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк» в частині позовних вимог щодо визнання права власності на транспортний засіб марки HYUNDAI, модель COUPE, загальний легковий ХЕЧБЕК В, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2008, оскільки у провадженні судді Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В. Б. вже є справа з аналогічного спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав(справа № 639/6555/19).

Суд зазначає, що ухвалою суду від 23.09.2019 ( суддя Єрмоленко В.Б.) позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на вказаний вище автомобіль було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Крім того, ухвалою суду по вказаній справі № 639/6555/19 10 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на Ухвалою суду від 23.09.2019 ( суддя Єрмоленко В.Б.) позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на вказаний вище автомобіль було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду по вказаній справі № 639/6555/19 від 10 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.12.2019.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Однак, станом на 20 грудня 2019 року у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває на підставі ухвали суду від 14.11.2019 справа № 639/7959/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк», предметом розгляду якої є лише вимоги про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку поділу спільного нажитого майна подружжя.

Суд зазначає, що після першого судового засідання призначеного на 10.12.2019, в якому на підставі клопотання позивача від 09.12.2019 (а.с.148) було відкладено розгляд справи на 10.01.2020 , позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду 19.12.2019 подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій ОСОБА_1 , крім раніше заявлених позовних вимог про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири, заявлено вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину транспортного засобу марки HYUNDAI, модель COUPE, загальний легковий ХЕЧБЕК В, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2008; визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільним зобов`язанням в рівних частках за кредитним договором № 1 від 07.10.2016 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ "Полтава-Банк"; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Питання про прийняття до розгляду вищевказаної заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог не підлягає розгляду поза межами судового засідання та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства України, має бути вирішено лише в судовому засіданні 10.01.2020.

Отже, суд вважає безпідставними посилання позивача в заяві від 19.12.2019 про забезпечення позову на наявність в провадження суду позову з вимогами про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаного вище транспортного засобу.

Згідно ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною першою статті 150 ЦПК України передбачено , що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (Зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Тому забезпечення позову у спосіб, зазначений позивачем у заяві, що розглядається, може призвести до порушення прав учасників виконавчого провадження - стягувача ТОВ "Елітфармацея" щодо виконання Наказу Господарського суду Харківської області про примусове виконання ухвали від 23.10.2018 по справі № 922/1067/17, який долучено позивачем до заяви про забезпечення позову.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, оцінивши доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову з огляду на зміст позовних вимог, за якими відкрито провадження у справі , та зміст заяви про забезпечення позову на даний час задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не обгрунтовано та не надано жодних доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову .

Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні необгрунтованої заяви про забезпечення позову позивача ОСОБА_1 у цивільній справі за позовомза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк», про поділ спільного нажитого майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину квартири відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С.М. Гаврилюк