Справа№592/7724/18
Провадження №2-о/592/3/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:
головуючого судді Чернобая О.І.,
за участю секретаря судового засіданні Павлович Ю.С.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: КП «Спецкомбінат» про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою і свої вимоги обґрунтовує тим, що на Сумському центральному кладовищі знаходяться могили її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Нижче цих поховань, тобто на схід від них, розташовані чотири могили кінця 19-го століття, що належать членам родини ОСОБА_5 , які є її родичами. На могилах ОСОБА_6 за тих давніх часів були встановлені пам`ятники з позначенням прізвищ, імен, років життя. Але один з пам`ятників був зруйнований, від нього лишився тільки постамент. Без дозволу КП «Спецкомбінат» вона не має можливості встановити дошку з ім`ям небіжчика доки не буде офіційно встановлено, що ця могила є його похованням. Вона звернулась до Державного архіву Сумської області (ДАСО), де зберігається «Акт інвентаризації безгосподарних пам`ятників, хрестів та огорож».У цьому акті вказані три намогильні споруди, дві з яких існують до сих пір. Перша «пам`ятник ОСОБА_7 та його сину ОСОБА_8 », друга «пам`ятник ОСОБА_9 », третя «Пам`ятник Георгію Герасимовичу Косікову». Всі три намогильні споруди вказані в акті, перелічені саме в такому порядку. Вигляд постаменту, його матеріал, стиль більш характерний для намогильних споруд, які встановлювались до 1917 року. На місці родинних поховань ОСОБА_10 немає іншої із залишками пам`ятника, яка давала би підставу вважати, що вона внесена до «Акту інвентаризації 1952 р.» як поховання ОСОБА_11 . Серед їхніх родинних поховань є ще дві могили, які вважаться невпізнаними, ці могили розташовані по інший бік від поховань ОСОБА_12 . Вони розташовані поряд одна з іншою, бо це поховання подружжя. Оскільки родина ОСОБА_6 мала на центральному міському кладовищі родинну огорожу, про що свідчили раніше зроблені поховання, влада м. Суми дозволила поховати ОСОБА_13 поряд з батьком та іншими родичами, як вимагає звичай. Його дружина ОСОБА_14 була похована поряд з його могилою в 1962 році. Заявниця вказує, що згідно з рішенням Сумського міськвиконкому № 417 від 17.07.1980 р. кладовище по вул. ХХ років Перемоги було визнано частково закритим, а тому з 01.08.1980 р. дозволялось робити поховання тільки в родинних огорожах. Її батьки померли в 1982 році, у своїй заяві директору КП «Спецкомбінат» щодо отримання дозволу на поховання батька на тому місці, де він похований, вона посилалась на свідоцтво про смерть ОСОБА_14 та на її невпізнану могилу, але дозвіл на поховання батька був наданий легально без жодних перешкод. Просить суд встановити факт, що три могили, на яких не встановлені надгробні пам`ятники та таблички з прізвищем, ім`ям та по батькові похованих, на центральному кладовищі м. Суми по вул. ХХ років Перемоги, які розташовані поряд з могилами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є похованнями ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , та встановити факт, що поховання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 є місцем родинного поховання.
Ухвалою суду від 01.08.2018 р. відкрито провадження у справі.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала, просила задовольнити.
Представник заінтересованої особи - Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» Азімов Р.К. у судовому засіданні проти встановлення факту, що три могили, які розташовані поряд з могилами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є похованнями ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 не заперечував. Проте просив відмовити у задоволенні другої вимоги відносно встановлення факту родинного поховання, пославшись на ст.25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» якою передбачено, що після здійснення поховання померлого, особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання/користувачу місця родинного поховання/спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво про поховання. Це свідоцтво дає право пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання в зазначену могилу інших померлих членів родини, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання.
Заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.01.2006 р. встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , а також встановлено, що ОСОБА_18 та ОСОБА_19 є рідним дідом та бабою, ОСОБА_15 є дідом, а ОСОБА_20 є рідною тіткою ОСОБА_1 (а.с. 23).
Крім того, вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками заявниці.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24.12.2008 р. ОСОБА_1 визнано користувачем місць поховань її батьків ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язано КП «Спецкомбінат» видати ОСОБА_1 відповідні свідоцтва (а.с. 73-74).
Зазначеним рішенням встановлено, що Попови поховані поблизу могил ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та трьома могилами, на яких не встановлені надгробні пам`ятники та таблички з прізвищем, ім`ям та по батькові похованих (а.с. 73-74).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З 01.08.1980 р. рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів № 417 від 17.07.1980 р. припинено захоронення на центральному міському кладовищі, дозволено виконувати захоронення тільки на наявних вільних місцях в оградах (а.с. 31).
З наданої представником заінтересованої особи схеми, яка складена наглядачем Міського кладовища вбачається, що поряд з могилами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розташовані три поховання без надгробних пам`ятників та табличок з прізвищем, ім`ям та по батькові, два з яких схематично зображені знизу від вказаних могил, а одне - вище справа (а.с. 119).
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 кожна окремо суду пояснили, що вони були присутніми під час захоронення бабусі заявниці ОСОБА_14 , яку було поховано на Сумському центральному кладовищі. Свідкам, судом кожному окремо, було надано для огляду схему, яка складена наглядачем Міського кладовища і кожна з них окремо вказали на могилу, схематично зображену знизу справа від поховання ОСОБА_12 і зазначили, що саме в цій могилі була захоронена ОСОБА_14 . Крім того, після огляду фотографій долучених до матеріалів справи, які зроблені з місця поховання, свідки також вказали на могилу, яка у порівнянні до схеми, зображена нижче справа від поховання ОСОБА_12 .
Як вбачається з Інвентаризаційної відомості пам`ятників, огорож та намогильників по цвинтарям м. Суми, поховання ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 були огороджені оградою площею 29 м.кв., яка на даний час відсутня (а.с. 25-27).
Також в суді було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були поховані поряд з могилами ОСОБА_6 , в тій самій ограді, що свідчить про те, що поховання ОСОБА_12 та ОСОБА_6 було огороджено однією спільною оградою.
Тому можна погодитись з доводами заявниці, що в могилі схематично зображеної на схемі справа над могилами її батьків - похований ОСОБА_11 .
Згідно архівної довідки Державного архіву Сумської області № М-124 від 27.11.2017 р., свідоцтво про смерть ОСОБА_15 було видано матері заявниці - ОСОБА_4 (а.с. 28), що свідчить про родинні відносини між сім`єю ОСОБА_12 та ОСОБА_6 та в подальшому ОСОБА_4 була похована поряд з могилами ОСОБА_6 .
Тобто ОСОБА_15 був похований у могилі, що схематично зображена на схемі знизу зліва від поховання батьків заявниці - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Представник заінтересованої особи - Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» Азімов Р.К. не висловлював жодних заперечень проти встановлення факту, що у вказаних трьох могилах поховані особи зазначені заявницею.
Крім того, заявниця просить встановити факт, що поховання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 є місцем родинного поховання.
Так, представник заінтересованої особи - Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» Азімов Р.К. заперечуючи проти цієї вимоги, послався на ст.25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року.
Однак, під час судового розгляду встановлено, що поховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були здійснені у 1982 році, тобто до прийняття і набрання чинності Закону України «Про поховання та похоронну справу», тому до даних правовідносин повинен застосовуватись законодавчі акти, які діяли на той момент. Таким нормативно-правовим актом були Правила про відвід земель під кладовища, їх утримання і використання, затверджені Народним Комісаром комунального господарства УРСР, Народним Комісаром охорони здоров`я УРСР, начальником Головного управління Робітничо-Селянської міліції Народного Комісаріату внутрішніх справ УРСР від 01.02.1941 року (Правила втратили чинність, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 року №1066), в яких поняття «родинне поховання» не було визначено і тільки з прийняттям Закону України «Про поховання та похоронну справу» у ст.25 з`явилось саме це поняття.
Тому поховання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , слід вважати місцем родинного поховання. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки вона матиме змогу звернутись до Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» за отриманням дозволу на встановлення огорожі та в подальшому зможе претендувати на поховання разом зі своїми родичами.
З огляду на дослідженні у судовому засіданні факти, суд приходить висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 13, 263, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), заінтересована особа: КП «Спецкомбінат» (м.Суми, вул.Лебединська, 5, ) про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт, що в могилі, схематично зображеної на схемі знизу зліва від поховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , похований - ОСОБА_15 ; у могилі, схематично зображеної на схемі знизу справа від поховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , похована ОСОБА_14 , а у могилі, схематично зображеної на схемі вище справа від поховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , похований ОСОБА_11 .
Встановити факт, що поховання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 є місцем родинного поховання.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Чернобай