Справа № 933/842/19
Провадження № 2/933/283/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шинкаренко А.І.,

за участі:

секретаря судового засідання Пліскачової Н.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Олександрівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, та ОСОБА_2 , про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , а, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 , які постійно проживали в будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок було збудовано батьками у 1970 році на земельній ділянці, право власності на яку належало його батькові, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН №031629, виданого на підставі рішення сесії Староварварівської сільської ради народних депутатів від 19 березня 1997 року. Після смерті батька він прийняв спадщину, успадкувавши 1/2 частину земельної ділянки, а пізніше успадкував і після смерті своєї матері- 1/2 частину земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2434 га, кадастровий номер №:00:000:0003, що розташована в АДРЕСА_1 .

Але, успадкувати будинок позивач не може, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я померлого. В інший спосіб він не може оформити свої спадкові права на житловий будинок, а тому, посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 11 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 00 хв. 05 грудня 2019 року.

05.12.2019 року ухвалою суду було закінчено підготовче провадження, призначено справу до розгляду на 14 год. 00 хв. 19.12.2019 року, а також, витребувано у державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи.

13.12.2019 року, на виконання ухвали від 05.12.2019 року, до суду надійшла копія спадкової справи № 75/2007 від 12.04.2007 року на ім`я ОСОБА_3 .

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що крім нього, спадкоємцем є його рідний брат - ОСОБА_2 , який проживає в м. Краматорську Донецької області, та не заперечує проти набуття ним права власності на спадкове майно. Спірний будинок було побудовано батьками у 1970 році. Домогосподарство складається із житлового будинку, сіней, тамбура, літньої кухні, сараїв, погрібу, гаражу вбиральні, колодязя. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований спірний будинок, була надана у власність його батькові, для будівництва та обслуговування житлового будинку. Після його смерті 1/2 частину земельної ділянки успадкував, та отримав свідоцтва про право на спадщину. А іншу частину земельної ділянки - успадкува після смерті матері. Через відсутність документів, що підтверджують право власності померлого на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, змушений звернутись до суду.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Проте, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Крім того зазначив, що він не звертався, та не має наміру в подальшому звертатися до нотаріуса з питанням про прийняття спадщини, яке залишилось після смерті батьків.

Представник відповідача Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області - Сорочин А.М., в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву,в якій просить розглянути справу без його участі, та проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації смертей виконкому Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, зроблено актовий запис № 14 від 08 вересня 2006 року (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації смертей виконкому Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, зроблено актовий запис № 12 від 07.11.2013 року (а.с. 9).

Факт родинних зв`язків між позивачем та його батьками підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, серії НОМЕР_3 від 01.12.1956 року ( а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа за №75/2007 за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. А після смерті ОСОБА_4 , була також, заведена спадкова справа за №43/2014, за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Позивач, 11.02.2019 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , на 1/2 частину земельної ділянки, що належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на землю серії ІІ-ДН №031629, виданого 05 грудня 2000 року Староварварівською сільською радою Олександрівського району Донецької області, що розташована на території села Яковлівка Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, площею 0,2434 га, надана для будівництва та обслуговування будинку, кадастровий номер №:00:000:0003.

Також, 1/2 частину вказаної земельної ділянки, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , отримала його дружина (мати позивача) - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, після смерті матері, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку, кадастровий номер №:00:000:0003, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Відомості про отримання позивачем вищевказаних свідоцтв про право на спадщину за законом занесені до Спадкового реєстру та підтверджено копіями витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с. 15.18-19). Право власності за позивачем на вказану земельну ділянку підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 16, 20).

Дані обставини, також, підтверджуються показаннями свідка - державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Звягіною Антоніною Федорівною, яка в судовому засіданні пояснила, що 12 квітня 2007 року до нотаріальної контори звернулись із заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , щодо прийняття спадщини, після померлого чоловіка та батька ОСОБА_3 . При вивченні документів було встановлено, що померлому - ОСОБА_3 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 031629, належала земельна ділянка для обслуговування житлового будинку у розмірі 0,2434 га, виданого 05.12.2000 року виконкомом Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області. 11.02.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/2 частині вказаної земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Крім того, 24.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку, після смерті матері ОСОБА_4 . Тому, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори від 02 квітня 2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його матері на 1/2 частку житлового будинку ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яка спадщину прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав ( а.с. 22).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, після смерті батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , позивач обґрунтовано звернувся до суду.

Вирішуючи вимогу про визнання права власності позивача на житловий будинок з надвірними побудовами та господарськими спорудами у порядку спадкування за законом, суд виходить з наступного.

Як вбачається з довідок Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області №№ 386,387 від 29.08.2019 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті були зареєстровані та проживали по АДРЕСА_1 . Також, за цією адресою, разом з батьками, проживав, та до теперішнього часу проживає, ОСОБА_1 ( а.с. 11, 12).

Згідно з копіями погосподарських книг за періоди 2006-2010, 2016-2019 роки (особовий рахунок 344), власником домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , значиться саме спадкодавець ОСОБА_3 (а.с. 27,28).

Олександрівським БТІ 12.03.2018 року виготовлено технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 , що свідчить про відповідний технічний стан вказаного будинку (а.с. 23-25).

Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого Олександрівським БТІ 12.03.2018 року, рік побудови житлового будинку по АДРЕСА_1 , зазначено - 1972 рік, сіней, - 1972 рік, сараїв 1982-1988 роки, літньої кухні 1984 рік, погріба 1985 рік, тамбура 1986 рік, вбиральні 1991 рік, а отже, не є самочинним будівництвом, так як рік побудови їх до 05.08.1992 року (Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 зі змінами та доповненнями, пункт 3.2). ( а.с. 23-25).

Відповідно до довідки-характеристики комунального підприємства «Олександрівське БТІ» № 67 від 20.03.2018 року, при обстеженні 12.03.2018 року житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власник якого - ОСОБА_3 , самовільних будівель та споруд не виявлено, технічні показники житлового будинку - не змінилися, а саме: загальна площа будинку «А-1» - 48,6 кв.м, площа сіней «а» 3,5 кв.м, житлова площа 27,3 кв.м. Згідно з даними інвентаризації, розташовані наступні будівлі та споруди: «А-1» - житловий будинок, «а» - сіни, «а'» - ганок, «Б», «В», «Д», «З», «М» - сараї, «И» - погріб, «Е» - гараж, «Ж» - убиральня, «Л,л» літня кухня, тамбур, «№ 1» паркан, «2» - ворота, «К» - колодязь. Інвентаризаційна вартість будинку, станом на 08.09.2006 року, становить 87000,00 грн.( а.с.26).

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-137цс13 від 18.12.2013 року право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Так, ст. 41 Конституції України визначено, що право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» від 5 серпня 1992 року № 449 було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, враховуючи що спірний будинок збудовано у 1972 році, а господарські споруди - до кінця 1991 року, то реєстрація його у виконкомі місцевої ради свідчить, що вказаний будинок було прийнято в експлуатацію.

Вказані обставини свідчать про те, що за життя ОСОБА_3 мав право власності на спірний житловий будинок.

Зважаючи на наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності померлому ОСОБА_3 житлового будинку (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), розташованого в АДРЕСА_1 , а також те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, відсутність у позивача можливості у нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті своїх батьків, у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів, суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, та ОСОБА_2 , про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок, з надвірними побудовами та господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті його батьків - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач Олександрівська селищна рада Олександрівського району Донецької області, юридична адреса вулиця Центральна, буд. 15А, смт Олександрівка, Олександрівського району Донецької області, .

Повне судове рішення складено 27 грудня 2019 року.

Суддя А.І. Шинкаренко