Справа № 184/1267/19
Номер провадження 2-о/184/48/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Малашиної Ю.Б.,

секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Апостолівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою та з урахуванням уточнених вимог, просила суд встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилися с. Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області, що є територією Польщі, що є підставою для внесення доповнень до актового запису № 175 від 24 червня 1958 року про народження ОСОБА_3 , складеного Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині доповнення відомостей по батькові дитини - « ОСОБА_4 », місце народження - «с. Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області, країна Польша», виправлення помилки в написанні ім`я та по батькові моєї матері з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » відповідно до правил українського правопису, а також внесення виправлення в графі національність батька ОСОБА_2 , з «українець» на «поляк»; Апостолівському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести доповнення до актового запису № 175 від 24 червня 1958 року про народження ОСОБА_3 , складеного Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині відображення відомостей по батькові « ОСОБА_4 », місце народження - «с. Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області, країна Польша», виправити помилку в написанні ім`я та по батькові моєї матері з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » відповідно до правил українського правопису, а також внести виправлення в графі національність батька ОСОБА_2 , з «українець» на «поляк».

Заявниця у заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився її батько - ОСОБА_2 . ЇЇ мати - ОСОБА_7 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявниця ОСОБА_8 прізвище ОСОБА_9 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Місце народження її батьків та її - є Люблинська область, Тимошівський район, с. Зубовиці, що є територією Польщі. Вказані обставини підтверджується копією свідоцтва про народження батька, копією свідоцтва про її народження та копією архівної довідки державного архіву Львівської області від 20.09.2018 року № К-1921. Однак, з невідомих заявниці причин у її актовому записі про народження національність батька була вказана, як «українець», а не «поляк», у зв`язку з чим і в її актовому запису про народження національність, також була вказана, як «українець». Окрім цього, під час візиту заявниці до Апостолівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТЮ у Дніпропетровській області, з`ясувалося, що в актовому записі про її народження в результаті граматичної помилки та порушення правил українського правопису невірно зазначено ім`я та по батькові матері заявниці - « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 », не зазначено відомості про «по батькові» заявниці, а також не зазначено відомості про місце її народження, хоча у самому свідоцтві про народження заявниці, її паспорті та свідоцтві про укладення шлюбу - ці дані містяться. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати. 17 квітня 1965 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_10 , а тому змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_11 ».

За її заявою до відділів державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису про народження в частині зміни національності її батьків з «українець» на «поляк», було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. З такою позицією заявниця не згодна, оскільки з причин помилки внесеної до її актового запису про народження, де національність батька була вказана «українець», а не «поляк», вона не мала можливість обрати собі національність «полька». Вона дотримується культурних і релігійних традицій, етнічних особливостей поляків і ця культура була домінуючою в її родині, в побуті, також дотримується всіх польських традицій та звичаїв, про що свідчить копія довідки Дніпропетровської обласної спілки поляків. Метою встановлення факту, що батько заявниці за національністю «поляк» є створення умов здійснення її особистих немайнових прав та підтвердження їх наявності, а саме можливість у майбутньому отримати карту поляка та мати можливість безперешкодно потрапити в країну, де вона фактично народилася для того, щоб проживати на старість років разом із своїми близьким родичами (братами та сестрами), які живуть у Польші.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнену заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Заінтересовані особи представники Покровського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, Апостолівського районного відділ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

Від представника Апостолівського районного відділ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області до суду надійшла заява, в якій просить справу слухати за відсутності їх представника, при ухвалені рішення покладаються на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги заявником про встановлення факту підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданим 24.06.1958 р. Апостолово рай бюро ЗАГС Дніпропетровської області, ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в селищі Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області, актовий запис №175. Батьком зазначений ОСОБА_2 , національність українець, матір`ю ОСОБА_13 (мовою документу), національність українка (а.с.7,45).

Місце народження її батьків також є Люблинська область, Тимошивський район, с. Зубовиці, що підтверджується копією свідоцтва про народження батька серії НОМЕР_2 (а.с.8), та копією архівної довідки державного архіву Львівської області від 20.09.2018 року № К-1921 (а.с.11).

Згідно паспорту громадянина України ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 померла її мати (а.с.9-10).

Згідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , 17 квітня 1965 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_10 , а тому змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_11 » (а.с.13).

Згідно довідки сільського голови Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 15.04.2019 року повідомлено, що згідно обліків по господарських книжок батько заявниці ОСОБА_2 , 1903 р.н., поляк за національністю, дійсно проживав у с. Дніпрове (Ямбург) Катеринославського повіту колонії для переселенців з Німеччини, куди переїхав з батьками наприкінці Першої світової війни з с. Зубовичі Люблінської губернії (територія Польщі). Працював учнем підмайстра коваля та на заводі з виготовлення черепиці. Наприкінці військового конфлікту з Польщею переїхав до іншого місця мешкання, яке невідоме (а.с.14).

Згідно відповідей Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, Апостолівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису про народження в частині зміни національності її батьків з «українець» на «поляк», заявниці було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання (а.с.15,48).

Доказом того, що батько заявниці - ОСОБА_2 , є за національністю «поляк», свідчать наступні документи: копія листа Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 15.04.2019 року № 4620 (а.с.14); копія переселенського квитка № 16543 (а.с.16); копія рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2005 року по справі № 2-481/2005, яким було встановлено факт належності архівної довідки та переселенського квитка № НОМЕР_6 (а.с.21); копія військового квитка на ім`я ОСОБА_2 , де зазначено про те, що він народився у Польщі (а.с.16-17); копія листа Дніпропетровського обласного союзу поляків № 06 від 05.06.2019 року (а.с.23).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини першої ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Така правова позиція узгоджується з п.п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» встановлено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України №703/97-ВР від 9 грудня 1997 року "Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин" визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в зазначеній Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Частиною 1 статті 11 вказаної Конвенції визначено, що сторони зобов`язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім`я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах.

У статті 1 Угоди про принципи співробітництва між Україною та Республікою Польща по забезпеченню прав національних меншин визначено, що для досягнення цілей цієї Угоди під національними меншинами (надалі "меншини") маються на увазі відповідно: - групи громадян України, які є поляками за національністю, та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом, - групи громадян Республіки Польща, які є українцями за національністю та які виявляють почуття національної самосвідомості, єдності зі своїм етносом.

Відповідно до статті 3 згаданої Угоди, кожна із Сторін враховує у своїй політиці законні інтереси меншин, вживає законодавчі, адміністративні та інші необхідні заходи для зберігання, розвитку їх етнічної, мовної, культурної та релігійної самобутності, недопущення на своїй території будь-якої дискримінації осіб за ознакою їх приналежності до меншини, а також будь-яких спроб асиміляції меншин проти їх волі.

Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи Про захист національних меншин (ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09 грудня 1997 року) передбачено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Метою встановлення факту, що батько заявниці за національністю «поляк» є створення умов здійснення її особистих немайнових прав та підтвердження їх наявності, а саме: можливість у майбутньому отримати карту поляка та мати можливість безперешкодно потрапити в країну, де вона фактично народилася для того, щоб проживати на старість років разом із своїми близьким родичами, які живуть у Польщі.

Отже, враховуючи, що відповідними документами підтверджений той факт, що батько ОСОБА_1 за національністю «поляк», то заявниця, зважаючи на передбачене ст. 11 Закону України «Про національні меншини» має право вільно обирати і відновлювати національність, яке залежить від волевиявлення особи, суд вважає, що є достатні підстави для внесення відповідних виправлень до її актового запису про народження в графі національності батька, а також її «по - батькові» та місця її народження і виправлення граматичної помилки в написання імені та по батькові матері з - « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », відповідно до правил українського правопису.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76, 81, 259, 263, 265, 268, 293, 294, 315 ЦПК України, Законом України «Про національні меншини в Україні», Рамковою конвенцією про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України №703/97-ВР від 9 грудня 1997 року "Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин" суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересовані особи Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, місцезнаходження: вул. Шатохіна, 3-а м. Покров Дніпропетровської області, Апостолівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, місцезнаходження:вул. Центральна, 63 м. Апостолово Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилися с. Зубовиці, Тимошівського району, Люблінської області, що є територією Польщі, що є підставою для внесення доповнень до актового запису № 175 від 24 червня 1958 року про народження ОСОБА_3 , складеного Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині доповнення відомостей по батькові дитини - « ОСОБА_4 », місце народження - «с. Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області, країна Польща», виправлення помилки в написанні ім`я та по батькові матері заявниці з « ОСОБА_5 » на «Надія ОСОБА_4 » відповідно до правил українського правопису, а також внесення виправлення в графі національність батька ОСОБА_2 , з «українець» на «поляк».

Зобов`язати Апостолівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести доповнення до актового запису № 175 від 24 червня 1958 року про народження ОСОБА_3 , складеного Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині відображення відомостей по - батькові « ОСОБА_4 », місце народження - «с. Зубовиці, Тимошівський район, Люблінської області, країна Польща», виправити помилку в написанні ім`я та по - батькові її матері з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » відповідно до правил українського правопису, а також внести виправлення в графі національність батька ОСОБА_2 , з «українець» на «поляк».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина