Справа № 450/3517/18 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/4067/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м.Львів

Справа № 450/3517/18

Провадження № 22ц/811/4067/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів су палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянуви клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, з участю третьої особи: Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про визнання недійсними та скасування наказів, свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності,-

встановив:

16 грудня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи.

18 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 8 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Львівській області №ЛВ/:04:000/00000506 від 22 листопада 2013 року «Про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населених пунктів Пустомитівського району».

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Львівській області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 , для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району, кадастровий номер :04:000:0238».

Визнано недійсним свідоцтво про право власності серії № 18187003 від 24 лютого 2014 року видане Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області Іващенку Р.В. на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0238 площею 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, Годовицько-Басівська сільська рада та скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0238, площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржують відповідачі.

ОСОБА_1 (відповідач) подав клопотання про забезпечення позовуу справі, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0238, яка знаходить в урочищі «Липа» на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району Львівської області та належить йому ( ОСОБА_1 ) на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності №18187003 від 24 лютого 2014 року, виданого реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову розглянуто апеляційним судом без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову існує ризик набуття іншими особами майнових прав на земельну ділянку та майбутнього розпорядження нею.

Встановлено, що із клопотанням про забезпечення позову звернувся ОСОБА_1 , який є відповідачем, а не позивачем.

ОСОБА_1 посилається на те, що у випадку виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 8 серпня 2019 року відбудеться скасування в Державному реєстрі прав запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку. Однак, ОСОБА_3 не є стороною у справі і оскаржуване рішення не стосується її прав.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 8 серпня 2019 року оскаржене в апеляційному порядку. 18 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на зазначене рішення суду першої інстанції. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 8 серпня 2019 року, яке оскаржено в апеляційному порядку, не набрало законної сили і не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 268, 381, 389 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справ у виді арешту земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер 462 368 20000:04:000:0238) в урочищі «Липа» яке знаходиться на території Годовицько-Басівської сільської ради (Пустомитівського району Львівської області,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Ухвала складена і підписана 18 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді