Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Салтисюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Дудківка», третя особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про дострокове розірвання договору оренди та стягнення орендної плати,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка»» (далі - ТОВ «СП «Дудківка») про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,75 га, кадастровий номер :01:001:0162, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка перейшла у власність позивача в порядку спадкування після матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВІ НОМЕР_1 639921 від 15.11.2016 року.

29 серпня 2002 року між ОСОБА_3 (орендодавцем) та ТОВ «СП «Дудківка» (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. Після оформлення спадщини, позивач дізнався про те, що існує додаткова угода до цього договору від 18.06.2014 року, зареєстрована 09.02.2015 року, згідно якої строк дії договору продовжено до 10.12.2029 року. Додаткова угода орендодавцеві не надавалася.

За 2016 рік позивач отримав орендну плату. На протязі 2017-2018 років позивач звертався до орендаря із заявою про виплату орендної плати та надання додаткової угоди, але відповіді не отримав.

За користування земельною ділянкою сторони узгодили орендну плату тільки в натуральній та відробітковій формі. За використання земельної ділянки в період з 29.08.2002 року по 31.12.2016 року мати позивача та він отримували своєчасно орендну плату і тільки зерном, оскільки у них власне господарство, яке потребує грубих кормів, проводилась оранка та культивація. За використання земельної ділянки за період 2017-2018 роки орендар не видавав орендну плату, не проводив оранку та культивацію городів.

Позивач вважає, що орендарем суттєво порушено істотні умови договору, оскільки п. 2. 2 договору оренди земельної ділянки визначено орендну плату наступним чином: основна орендна плата в натуральній формі: 500 кг пшениці, 1500 кг фуражного зерна, 200 кг соняшника, 75 кг цукру, строк виплати з січня по 31 грудня. Додаткова орендна плата в відробітковій формі: послуги по оранці, культивації або боронування городу, забезпечення і транспортування терміном з січня по 31 грудня, у формі надання послуг.

Договором оренди передбачено, що відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату, утримувати з орендної плати прибутковий податок та вносити його до бюджету. Нести відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені у розмірі 0,1 відсоток від суми недоїмки за кожен день прострочення, - але не більше облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідач не сплачував орендну плату за два роки, тобто за 2017, 2018 роки, що складає 730 днів. Орендна плата складає 8 910,45 грн., тобто 89 грн.10 коп. за кожен день прострочення, де 89,10 х 730=65043 грн.

Орендарем не виконуються взяті на себе зобов`язання по наданню послуги по обробітку присадибної ділянки орендодавця до 0.5 га (оранка та культивація). Невиплата орендної плати у вигляді послуг по обробітку присадибної ділянки орендодавця для позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що він проживає в сільській місцевості, має підсобне господарство та присадибну ділянку, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання. Саме за рахунок ведення підсобного сільськогосподарського виробництва позивач забезпечує себе та свою родину, як продуктами харчування так і коштами (за рахунок реалізації надлишків сільськогосподарської продукції). Невиконання відповідачем свого обов`язку щодо обробітку присадибної ділянки (оранки, культивації) створило несприятливі умови для нього, а саме він був вимушений нести додаткові витрати на обробіток землі.

Згідно довідки вартість земельного паю складає 297 014,91 грн. Орендна плата щорічно у грошовій формі складає 8 910,45 грн. Тобто заборгованість за два роки складає 17 820,89 грн.

Враховуючи наведені обставини, позивач вважає систематичною несплатою орендної плати відповідачем, а тому прохає суд: договір, укладений між ним та відповідачем розірвати; стягнути заборгованість з виплати орендної плати в розмірі 17 820,89 грн.; пеню за прострочення зобов`язання в розмірі 65 043 грн.; скасувати державну реєстрацію договору оренди.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, представник позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, зазначивши, що відмовляється від стягнення суми пені, в іншій частині позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначаючи про систематичність невиплати орендної плати не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, раніше в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву 10.04.2019 року, а саме зазначив, що позивач особисто отримував орендну плату за 2016 рік, після чого відмовлявся від отримання орендної плати, зазначаючи, що має намір самостійно обробляти земельну ділянку. У 2017 році, а саме 30 листопада 2017 року позивачем було частково отримано орендну плату у вигляді 1 000 кг ячменю, яку отримала донька позивача ОСОБА_4 , яка діяла на підставі довіреності.

Представник відповідача зазначив, що позивач з власної ініціативи припинив отримувати орендну плату з листопада 2017 року, не з`являвся до місця її видачі, при цьому повідомлявся про час та місце видачі орендної плати. В свою чергу відповідач належним чином нараховував орендну плату на користь позивача, згідно відомостей.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову за наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2002 року між ОСОБА_3 та ТОВ «СП «Дудківка» укладено договір оренди № 135 земельної ділянки площею 6,75 га, кадастровий номер :01:001:0162, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, строком на 10 років починаючи з дати його державної реєстрації (а. с. 13-17).

18 червня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «СП «Дудківка» укладено додаткову угоду до договору оренди № 135 земельної ділянки, згідно умов якої визначено строк дії договору оренди до 10 грудня 2029 року (а. с. 239), право оренди за яким зареєстровано Державним реєстратором Реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 04 лютого 2015 року (а. с. 18).

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,75 га, кадастровий номер :01:001:0162, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВІ № 639921 від 15.11.2016 року (а. с. 19-20).

Сторони узгодили орендну плату тільки в натуральній та відробітковій формі. За використання земельної ділянки в період з 29.08.2002 року по 31.12.2016 року мати позивача та він отримували своєчасно орендну плату і тільки зерном, оскільки у них власне господарство, яке потребує грубих кормів, проводилась оранка та культивація. За використання земельної ділянки за період 2017-2018 роки орендар не видавав орендну плату, не проводив оранку та культивацію городів.

Згідно п. 2.2 договору оренди земельної ділянки узгоджено орендну плату наступним чином: натуральна форма: пшениця - 500 кг, фуражне зерно - 1500 кг, соняшник - 200 кг, цукор - 75 кг. Відробіткова форма: обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,5 га, посів до 0,3 га, механічне збирання зернових до 0,3 га, надання транспортних послуг до 30 км. Орендар сплачує орендну плату після збору урожаю щорічно до 31 грудня.

З відомостей про нарахування орендної плати за 2017 рік вбачається, що позивачу нараховано, однак не виплачено орендну плату: пшениця - 500 кг, ячмінь 250 кг, кукурудза 1 250 кг, соняшник 300 кг, цукор - 75 кг, солома 50 тюків (а. с. 48-53). Відповідно до накладної № 26/11 від 30 листопада 2017 року ОСОБА_4 отримала 1000 кг ячменю в рахунок орендної плати ОСОБА_2 за 2017 рік (а. с. 54).

З відомостей про нарахування орендної плати за 2018 рік вбачається, що позивачу нараховано, однак не виплачено орендну плату: пшениця - 500 кг, ячмінь 1 250 кг, кукурудза 1 250 кг, соняшник 300 кг, цукор - 75 кг, солома (а. с. 55-60).

В судовому засіданні були допитані як свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пояснили, що працюють ТОВ «СП «Дудківка», що ними особисто повідомлявся позивач про необхідність отримання орендної плати, однак останній відмовився від її отримання, зазначаючи, що не бажає продовжувати орендні відносини.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що є донькою позивача та за дорученням батька зверталася до керівництва ТОВ «СП «Дудківка» щодо виплати орендної плати, у зв`язку із чим їй у 2017 році було надано в рахунок орендної плати 1 000 кг ячменю, у 2018 році не отримувала орендну плату.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що вони працюють листоношами та їм відомо, що позивачем на адресу ТОВ «СП «Дудківка» направлялися листи, однак їх відмовилися отримувати, оскільки були адресовані керівнику підприємства.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Судом встановлено, що сторони погодили орендна плату в натуральній та відробітковій формі. Однак, у порушення умов вказаного договору, орендарем виплачувалася орендна за 2017 рік не в повному обсязі, а в 2018 році взагалі не виплачена, що свідчить про систематичну несплату орендної плати, визначеної договором.

Суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача про неможливість виплати орендної плати через неявку позивача до місця видачі орендної плати, оскільки таке місце видачі орендної плати не передбачено умовами договору, у той час, як відповідач взяв на себе такі зобов`язання за договором, а договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Доказів того, що ТОВ «СП «Дудківка» здійснювало дії щодо належного виконання спірного договору оренди у вказаній частині, але позивач відмовився приймати належне його виконання, відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України. Акти від 03.11.2017 року, від 04.09.2018 року, 30.08.2019 року складені представниками ТОВ «СП «Дудківка» про відмову в отриманні орендної плати позивачем (а. с. 205, 206, 238) не можуть бути свідчити про належне виконання зобов`язань відповідачем, оскільки останнім не надано доказів неможливості виплати орендної плати у строк визначений договором. Так само, відповідачем не доведено неможливість здійснення відробіткової форми орендної плати, виходячи з обставин того, що у 2016 році умови договору щодо виплати орендної плати виконані в повному обсязі.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки ТОВ «СП «Дудківка» істотно порушило умови спірного договору, а саме систематично не сплачувало орендну плату.

Зазначений висновок повністю узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду висловленою у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17.

Крім того, суд вважає обґрунтованим заборгованість з орендної плати, яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі 17 820 грн. 89 коп., виходячи з розміру орендної плати встановленої в додатковій угоді до договору оренди в розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки (а. с. 239), враховуючи нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка становить 297 014 грн. 91 коп. (а. с. 24).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з обставин справи та позовних вимог щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, у зв`язку із порушенням умов договору, суд вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню позовну вимогу щодо скасування державної реєстрації договору, оскільки позивачем не доведено порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи законних інтересів, у зв`язку із проведенням державної реєстрації спірного договору.

Суду не надано об`єктивних доказів, що відповідачем істотно та систематично порушується договір в частині своєчасності сплати розміру орендної плати, що має особливо суттєве значення, як одна із головних частин умов договору оренди земельної ділянки.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 946 грн. 61 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Договір оренди (№ 135) земельної ділянки, укладений 29 серпня 2002 року між ОСОБА_3 і товариством з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка», ідентифікаційний код 30756081, право оренди зареєстроване 04 лютого 2015 року Державним реєстратором Реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, номер запису про інше речове право: 8657424 - розірвати.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка», ідентифікаційний код 30756081, місцезнаходження: Магдалинівський район, с. Дудківка, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 :

- заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 17 820 грн. 89 коп. (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять гривень 89 коп.);

- судовий збір в розмірі 946 грн. 61 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 грудня 2019 року.

Суддя Т.А.Ковальчук