Провадження №2/523/958/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні , в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі , справу за позовом - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (м. Київ, вул. Щорса, 36 Б) до Ка ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

На обґрунтування заявлених вимог ПАТ «Дельта Банк» посилалося на те, що 23 вересня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Укрпромбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 28/КВ-08, за яким ОСОБА_2 надано кредит у сумі 34 200 євро строком до 22 вересня 2012 року, зі сплатою 15 % річних. На забезпечення належного виконання умов кредитного договору 23 вересня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 28/Zпор-08-02, за яким ОСОБА_3 взяла на себе зобов`язання відповідати перед банком у повному обсязі за зобов`язаннями ОСОБА_2 , які виникають з кредитного договору. Умови кредитного договору боржник не виконує, внаслідок чого станом на 15 серпня 2015 року в нього утворилася заборгованість у розмірі 503 849,13 євро, яку позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 12 травня 2016 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем пропущено позовну давність для звернення з цим позовом, про застосування якої заявлено представником відповідачів. Порука припинена, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимогу до поручителя.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 12 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 вересня 2008 року № 28/КВ-08 в розмірі 62 621,64 євро та 494 346,28 грн. - за несвоєчасне повернення процентів та штраф, а також 3 тис. грн. судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у сумі, строки та на умовах, що ним передбачені. Права позивача були порушені і підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором, пені, процентів та штрафу з позичальника на користь банку. З позовом банк звернувся у межах встановленої законом позовної давності. Разом з тим порука ОСОБА_3 припинена, оскільки протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання кредитор не пред`явив вимогу до поручителя.

Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2018 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 12 травня 2016 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без змін.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що зазначених вище висновків суди першої та апеляційної інстанцій дійшли без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів. Наданий ПАТ «Дельта Банк» розрахунок заборгованості ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом належним чином не досліджений, висновки щодо правильності нарахування заборгованості за кредитним договором за усіма її складовими не зроблені. Дотримання строків нарахування пені не перевірено.

Разом з тим Верховний Суд зазначив, що позов ПАТ «Дельта Банк» до поручителя ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором вирішений апеляційним судом правильно.

Після тривалого розгляду, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 25 квітня 2018 року, визначено головуючого суддю - Виноградову Н. В.

Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року відкрито провадження по справі.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Виноградової Н. В., цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (м. Київ, вул. Щорса, 36 Б) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу передано на повторний авторозподіл між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 03 грудня 2018 року, визначено головуючого суддю - Сувертак І. В.

Справу передано судді Сувертак І. В. 05 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 18 січня 2019 року (після того, як на адресу суду надійшла відповідь на запит про місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 10 січня 2019 року та після виходу головуючого-судді з відпустки) було прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу.

Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, просив застосувати строки позовної давності.

Вивчивши матеріали справи, вислухав представників сторін, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову. виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Судом встановлено, що 23 вересня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 28/КВ-08 (далі - Договір № 28/КВ-08), за умовами якого позичальнику надано кредит в іноземній валюті в розмірі 34 200 євро для придбання автомобіля DAFCF 85 (тип CF 85/340), 2002 року випуску, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних, на строк до 22 вересня 2012 року. Погашення кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та інших витрат за договором мало здійснюватися щомісячно згідно з Графіком.

Згідно з повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця від 22 березня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців 22 березня 2016 року внесено запис 075404 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою, порукою та заставою.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 23 вересня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 28/Znop-08-02, за яким поручитель прийняла на себе зобов`язання перед банком відповідати як солідарний боржник за повне та своєчасне виконання позичальником своїх зобов`язань.

Також на забезпечення виконання зобов`язань за Договором № 28/КВ-08 23 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрпромбанк» було укладено договір застави автомобіля вантажного сідловий тягач - Е марки DAF CF 85.430, 2002 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 на праві власності.

Ч. 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Установлено, що 30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О. Є., зареєстрований у реєстрі за № 2258.

За вказаним договорами відбулося відступлення права вимоги, зокрема, за кредитним договором від 23 вересня 2008 року № 28/КВ-08, про що свідчить витяг з додатку № 2 до цього договору.

Отже, до ПАТ «Дельта Банк» від ТОВ «Укрпромбанк» перейшло право вимоги за Договором № 28/КВ-08.

01.11.2011 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про вчинення виконавчого напису.

25 листопада 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4168, про звернення стягнення на вказаний автомобіль, за рахунок коштів, отриманих від реалізації якого, задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 41 455,27 євро, з яких 30 229,04 євро - заборгованість за кредитом, 9 363 євро - заборгованість за відсотками, 1 254,14 євро - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 608,54 євро - пеня за несвоєчасне повернення процентів.

Позов пред`явлено ПАТ «Дельта Банк» 08 вересня 2015 року.

30 листопада 2015 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду із заявами про застосування позовної давності.

Також, під час нового розгляду справи ОСОБА_2 , в особі свого представника, повторно надав заяву про застосування позовної давності, вказуючи на те, що ПАТ «Дельта Банк», звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, змінило кінцевий строк виконання кредиту і строк позовної давності повинен відраховуватись з 01.11.2011 року - день коли банк звернувся з цією заявою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, певний період часу, початок якого визначений календарною датою або подією, починається з наступного дня після вказаної дати або з дня настання події, які у свою чергу до цього строку не включаються.

Відповідно до частини першої ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Строк як часова категорія характеризується не тільки початковим, а й кінцевим моментом.

За змістом частин 1 і 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року строку, а коли він визначений місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Установлено, що за Договором № 28/КВ-08 позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту шляхом перерахування коштів зі свого поточного рахунку на позичковий рахунок. Заборгованість за кредитом повертається позичальником відповідно до Графіка (додаток № 1 до цього договору), а у випадку, якщо такий не був укладений, - не пізніше кінцевої дати повернення кредиту, передбаченої пунктом 1.1 цього договору (пункт 4.1 договору).

Проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюються у валюті кредиту (пункт 4.2 Договору № 28/КВ-08).

Нарахування процентів банком здійснюється щомісячно за період з 28 числа минулого місяця по 27 число поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту. День повернення кредитних коштів у часовий інтервал при розрахунку процентів не включається. Якщо 28 число поточного місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, нарахування здійснюється напередодні (пункт 4.3 Договору № 28/КВ-08).

Пунктом 1.1 Договору № 28/КВ-08 встановлено кінцеву дату повернення кредиту - 22 вересня 2012 року.

Відповідно до п. 9.2. Договору № 28/КВ-08 Банк має право зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим Договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або іншими особами, що є поручителями укладених у забезпечення виконання позичальником зобов`язань (Договорів забезпечення) за цим договором, а позичальник зобов`язаний протягом 10 календарних днів за цим договором повернути суму заборгованості за Кредитом, що залишилась, сплатити проценти, комісії, інші платежі за цим Договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки завдані банку, у разі, зокрема, порушення позичальником строків (термінів) платежів, що встановлені цим Договором (пп. 9.2.1).

У п. 5.2.6. Договору № 28/КВ-08 визначено, що банк має право при настанні випадків, передбачених п. п. 9.1, 9.2. даного договору, достроково стягнути (в тому числі примусово шляхом звернення стягнення на заставлене майно) всю заборгованість за цим договором (Кредит, проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі).

Згідно з додатком № 1 до Договору № 28/КВ-08 сплата заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно у строк по останній робочий день поточного місяця.

30 червня 2009 року договором про внесення змін та доповнень № 28/1 до Договору № 28/КВ-08 Графік викладено в новій редакції. Інші умови договору залишено без змін.

30 червня 2009 року додатковим договором № 28/2 про внесення змін та доповнень до Договору № 28/КВ-08 сторони домовилися, що станом на дату підписання цього додаткового договору прострочена заборгованість позичальника за кредитним договором становить 4 284,34 євро, в тому числі: 3 755 євро - прострочена заборгованість з повернення кредиту; 529,34 євро - прострочена заборгованість зі сплати відсотків. Позичальник зобов`язується сплатити вищезазначену суму простроченої заборгованості в строки, указані в додатковому договорі № 28/2.

ПАТ «Дельта Банк», звертаючись до нотаріуса про вчинення виконавчого напису № 4168, у своїй заяві посилалось на невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за Договором № 28/КВ-08 і наявності у ОСОБА_2 заборгованості за кредитом, відсотками, пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасне повернення відсотків у загальному розмірі 460 206 грн. 35 коп. Посилаючись на п. 9.2. і п. 5.2.6. Договору № 28/КВ-08, які передбачають право банку на дострокове погашення кредиту, ПАТ «Дельта Банк» просив нотаріуса вчинити виконавчий напис на Договорі застави № 28/Zкв-08-01 від 23.09.2008, який був укладений на забезпечення Договору № 28/КВ-08.

Виконавчим написом № 4168 було достроково стягнуто всю заборгованість за Договором № 28/КВ-08 за рахунок заставленого майна.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 1050 ЦК України, п. 9.2. і п. 5.2.6. Договору № 28/КВ-08, ПАТ «Дельта Банк» 01.11.2011 року, звертаючись до нотаріуса з заявою на вчинення виконавчого напису, змінило на власний розсуд умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, тобто строк його виконання.

Таким чином, з 01.11.2011 року повинен відраховуватись строк позовної давності за позовними вимогами ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за простроченими кредитом, процентами, пені і штрафу.

Відповідна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 08.02.2018 року у справі № 756/6194/15-ц, від 17.04.2019 року у справі № 334/3829/17, від 20.02.2019 року у справі № 161/11919/15-ц, від 13.02.2019 року у справі № 759/8940/15-ц.

Враховуючи те, що трирічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за простроченими кредитом і процентами сплинув 02.11.2014 року, а ПАТ «Дельта Банк» подало позовну заяву 08 вересня 2015 року, то банк звернувся з пропуском строку позовної давності.

Що стосується вимог ПАТ «Дельта Банк» по стягненню з ОСОБА_2 пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасне повернення процентів і штрафу, то тут слід зазначити, що ці вимоги за своєю правовою природою є неустойкою (ст. 549 ЦК України) і вважаються додатковими вимогами відносно основного зобов`язання (кредитної заборгованості).

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог по стягненню неустойки застосовується спеціальна позовна давність у 1 рік.

За таких умов, однорічний строк позовної давності з вимогами по стягненню з ОСОБА_2 пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені за несвоєчасне повернення процентів і штрафу сплинув 02.11.2012 року.

До того ж у відповідності до вимог ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

З урахуванням того, що ОСОБА_2 подав заяву про застосування позовної давності і з огляду на пропуск ПАТ «Дельта Банк» строку позовної давності за позовними вимогами, суд приходить до висновку про відмову у позові.

Суд відхиляє заперечення ПАТ «Дельта Банк» про те, що позовна давність повинна відраховуватись з моменту закінчення строку дії Договору № 28/КВ-08, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а згідно до ч. 5 цієї ж статті за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Одночасно, суд зауважує, що ПАТ «Дельта Банк», як позивач, не виконало свій обов`язок по наданню суду обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, як це передбачено п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором кредиту № 28/КВ-08 від 23.09.2008 року не можливо встановити, яким чином і за який період банк розраховував суму заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом. Також суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунків пені, оскільки остання базується на заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № 28/КВ-08 від 23.09.2008 року в розмірі 503 849, 13 євро. І при цьому зазначає, що ця сума станом на 15.08.2015 року за курсом НБУ еквівалента 2 016 395, 89 грн.

У той же час, у розрахунку заборгованості за договором кредиту № 28/КВ-08 від 23.09.2008 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 за зазначеним договором станом на 15.08.2015 розу розрахована наступним чином:

- заборгованість за простроченим кредитом - 30 229,04 євро,

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 212 991, 66 грн.,

- суми заборгованості по простроченим процентам - 32 392, 60 євро,

- пеня за несвоєчасне повернення процентів - 228 235, 82 грн.,

- штраф - 53 118, 89 грн.

Суд критично ставиться до того, що розрахунок здійснений банком базується на офіційному курсі валют НБУ станом на 15.08.2015 року, який начебто дорівнював 24,305488 грн. за 1 євро, оскільки 15.08.2015 року припадало на суботу і НБУ не встановлював курси валют у цей день. Вказаний банком курс був встановлений НБУ станом на 17.08.2015 року, а тому суд приходить до висновку про те, що розрахунок здійснений ПАТ «Дельта Банк» на майбутнє, що не припустимо.

Навіть якщо брати до уваги курс валют вказаний банком, виходячи з розрахунку банку, то загальний розмір заборгованості за договором кредиту № 28/КВ-08 від 23.09.2008 року мав би скласти 82 960,52 євро, а не 503 849, 13 євро, як зазначив банк.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наведених підстав ПАТ «Дельта Банк» не виконав свій процесуальний обов`язок по наданню обґрунтованого розрахунку і доведенню заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 200, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (м. Київ, вул. Щорса, 36 Б) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 про стягнення боргу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції - до Одеського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Складання повного рішення (постанови) суду відбувається згідно до ч.6ст259 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 22 серпня 2019 року.

Суддя