Справа № 515/1180/18
Провадження № 2/515/180/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

позивача ОСОБА_1

представника позивача (за довіреністю) ОСОБА_2

представника відповідача (за довіреністю) ОСОБА_3

третьої особи 1 ОСОБА_4

представника третьої особи 2 адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Оде- ської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_6,

про визначення частки померлого у спільній сумісній

власності та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 предявив вказаний позов, посилаючись на те, що 30 вересня 2015 року померла його матір ОСОБА_7, яка за життя разом зі своїм братом ОСОБА_6 на підставі договору да- рування набула право спільної сумісної власності на будинок по вул.Чкалова,33 у м.Татарбунари Одеської області. Він як спадкоємець першої черги за законом має право успадкувати частину жи- тлового будинку, що належала його матері, крім нього право на спадок має його батько ОСОБА_4, який відмовляється від спадку на його користь. При зверненні до нотаріуса з приводу прий- няття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що розмір житлової площі у правовстановлюючих документах не співпадає з технічною докумен- тацією та не визначена частка кожного з обдарованих. Вважає, що частки всіх співвласників є рів- ними, ніякої домовленості з цього приводу не було, тому спадкодавцеві належала 1/2 частина бу- динку. Тому просив визначити частку померлої ОСОБА_7 у спільній сумісній власності на буди- нок по вул.Чкалова,33 у м.Татарбунари Одеської області та визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного будинку.

27 грудня 2013 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просив визна- чити частку померлої ОСОБА_7 у спільній сумісній власності на будинок по вул.Чкалова,33 у м. Татарбунари Одеської області та визнати за ним право власності на частину будинку, відповідно до технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським бюро технічної інвентаризації станом на 17.04.2018 р., а саме на: веранду 2-1 площею 11,2 кв.м; веранду 2-2 площею 5,9 кв.м; кімнату 2-3 площею 13,7 кв.м; кімнату 2-4 площею 10,1 кв.м; кімнату 2-5 площею 13,3 кв.м; літню кухню літ. «З» площею 33,6 кв.м; сарай літ.«Ж» площею 13,6 кв.м; навіс літ.«Е» площею 24,5 кв.м; сарай літ. «І» площею 6,5 кв.м; душову літ.«К» площею 1,8 кв.м; навіс літ.«з» площею 7,7 кв.м; навіс літ. «з*» площею 7,6 кв.м; погріб літера «а» - 12,55 кв.м. (1/2 частини); надвірні споруди №№ 6,7, 8.

Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за ві- дсутності представника міської ради, проти заявлених позовних вимог не заперечував, відзиву на позов не подав.

Третя особа 1- ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи 2 в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив сп- раву розглянути без його участі, позовні вимоги з урахуванням уточнень визнав, окрім підвалу, який має залишитись у користуванні ОСОБА_6

Заслухавши пояснення і доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали спра- ви, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позов- них вимог з огляду на наступне.

З копій: паспорту серії КМ № 000294 та свідоцтва про народження серії І-ЖД № 403443 (а.с. 5-8,9) вбачається, що позивач народився 02.12.1985 р. у м.Татарбунари Одеської області, його ба- тьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 428912 (а.с.4) підтверджується, що мати позивача ОСОБА_7 померла 30.09.2015 р. у м.Татарбунари Одеської області.

Як видно з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 357755 (а.с.10), 19 вересня 1986 року відділом ЗАГСу м.Татарбунари Одеської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 - (батьками позивача).

Відмова нотаріуса (а.с.11) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по вул.Чкалова,33 у м.Татарбунари Одеської області, який на- лежав померлій ОСОБА_7, з причини того, що розмір житлової площі, зазначений у правовстано- влюючому документі не співпадає з площею, зазначеної у технічній документації обєкта. Крім то- го, не визначена частка померлої у спільному майні.

Згідно копії договору дарування, посвідченого 16.02.1988 р. державним нотаріусом Татарбу- нарської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 (а.с.12-15), ОСОБА_9 подарував ОСОБА_6 та ОСОБА_7 житловий будинок житловою площею 40,2 кв. м, розташований по вул. Чкалова,33 у м.Татарбунари Одеської області. Право власності на підставі даного договору зареє- стровано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Татарбунарським МБТІ.

З копії технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським БТІ за станом на 17.04.2018 р. (а.с.16-20), слідує, що позивачем замовлено технічну документацію на будинок по вул.Чкалова,33 у м.Татарбунари Одеської області, загальна площа будинку складає 138,6 кв.м., житлова площа ск- ладає 98,2 кв.м.

Вартість зазначеного спірного житлового будинку складає 36262 грн., що видно із звіту про незалежну оцінку майна, виготовленого ПП «Брокбізнесконсалт» від 25.06.2018 р.(а.с.21-45).

Договором про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної частко- вої власності, посвідченого державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної конто- ри ОСОБА_8 01.03.1988 р. (копія на а.с.80), визначено порядок користування житловим бу- динком по вул.Чкалова,33 у м.Татарбунари Одеської області таким чином: у користування ОСОБА_6 переходять приміщення № 6,7,8, погріб літ.«а», ворота, паркан; у користування ОСОБА_7 переходять приміщення № 3,4,5,9, веранда літ.«а».

З копії витягу з рішення виконкому Татарбунарської міської ради № 69 від 07.04.1988 р., на- даної завідуючою архівним відділом Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області 14.10. 1997 р. (а.с.85), видно, що ОСОБА_6 надано дозвіл на прибудову житлового приміщення сараю до будинку по вул.Чкалова,33 у м.Татарбунари Одеської області.

Згідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи ін- тересів.

За змістом ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав є визнання права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізич- ної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як визначено у ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі ві- дсутності спадкоємців попередньої черги.

Зв змістом ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з под- ружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею ст.1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спа- дкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

В силу ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісний власно- сті, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівни- ми, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно п.3.4. узагальнення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спад- кування» від 16.05.2013, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадко- ємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення част- ки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втра- ти ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що житловий будинок по вул.Чкалова,33 у м.Татарбунари Одеської об- ласті належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, померлої 30.09.2015 р., та ОСОБА_6 Позивач має право успадкувати частину спірного будинку, що залишився після смерті його матері ОСОБА_7, як спадкоємець у порядку першої черги за законом, однак не має можливості вирішити питання повязане з прийняттям спадщини у звязку з не визначенням частки померлої у спільному майні та узвязку з тим, що розмір житлової площі нерухомого майна зазначений у пра- вовстановлюючому документі, не співпадає з площею зазначеної у технічній документації обєкта.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не бу- ло встановлено договором між ними.

Оскільки частки кожного із співвласників спірного будинку були визначені договором про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 01.03. 1988 р., суд вважає за необхідне визначити, що померлій ОСОБА_7 у спільній сумісній власності у житловому будинку № 33 по вул.Чкалова у м.Татарбунари Одеської області, відповідно до тех- нічного паспорту, виготовленого Татарбунарським бюро технічної інвентаризації станом на 17.04. 2018 р., належала: веранда 2-1 площею 11,2 кв.м; веранда 2-2 площею 5,9 кв.м; кімната 2-3 пло- щею 13,7 кв.м; кімната 2-4 площею 10,1 кв.м; кімната 2-5 площею 13,3 кв.м; літня кухня літ.«З» площею 33,6 кв.м; сарай літ.«Ж» площею 13,6 кв.м; навіс літ.«Е» площею 24,5 кв.м; сарай літ.«І» площею 6,5 кв.м; душова літ.«К» площею 1,8 кв.м; навіс літ.«з» площею 7,7 кв.м; навіс літ.«з*» площею 7,6 кв.м; надвірні споруди №№ 6,7,8, та має бути визнано право власності на частину спа- дкового будинку, що залишилася після смерті його матері ОСОБА_7

Як вже зазначалось, договором про порядок користування житловим будинком між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, як учасниками спільної часткової власності, посвідченого державним нотарі- усом 01.03.1988 р., було визначено порядок користування житловим будинком по вул.Чкалова,33 у м.Татарбунари Одеської області, за умовами якого, у користування ОСОБА_6 перейшли приміщення № 6,7,8, погріб літ.«а», ворота, паркан; у користування ОСОБА_7 приміщення № 3, 4,5,9, веранда літ.«а».

Згідно ст.118 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, який був чинним на час укладення згаданого договору від 01.03.1988 р., якщо учасники спільної часткової власності на жилий будинок за уго- дою між собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку (кварти- рами, кімнатами) відповідно до частки кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрова- на у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, то вона обов'язкова і для особи, яка згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок.

Положення зазначеної норми закону кореспондується з ч.4 ст.358 ЦК України, відповідно до якої якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обо- в'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Оскільки за договором від 01.03.1988 р., яким було визначено порядок користування житло- вим будинком по вул.Чкалова,33 у м.Татарбунари Одеської області, у користування ОСОБА_6 перейшов, зокрема, погріб літ.«а», то він має залишатися у його користуванні і не може відноси- тись до частки в праві спільної часткової власності ОСОБА_7 Ось чому позовні вимоги підляга- ють частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 355, 368-370, 392, 1226, 1258, 1261, 1274 ЦК України, ст.ст.76-81, 82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_6, про визначення частки померлого у спільній сумісній власності та визнання права власності на майно задовольнити частково.

Визначити, що ОСОБА_7, яка померла 30 вересня 2015 року у м.Татарбунари Одеської області, належала частина у спільній сумісній власності у житловому будинку № 33 по вул Чкалова у м.Татарбунари Одеської області, відповідно до технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським бюро технічної інвентаризації станом на 17.04.2018 р., а саме: веранда 2-1 пло- щею 11,2 кв.м; веранда 2-2 площею 5,9 кв.м; кімната 2-3 площею 13,7 кв.м; кімната 2-4 площею 10,1 кв.м; кімната 2-5 площею 13,3 кв.м; літня кухня літ.«З» площею 33,6 кв.м; сарай літ.«Ж» пло- щею 13,6 кв.м; навіс літ.«Е» площею 24,5 кв.м; сарай літ.«І» площею 6,5 кв.м; душова літ.«К» пло- щею 1,8 кв.м; навіс літ.«з» площею 7,7 кв.м; навіс літ.«з*» площею 7,6 кв.м; надвірні споруди №№ 6,7.8.

Визнати за ОСОБА_1, який народився 02 грудня 1985 року у м.Тата- рбунари Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на частину житло- вого будинку № 33 по вул.Чкалова у м.Татарбунари Одеської області, відповідно до технічного па- спорту, виготовленого Татарбунарським бюро технічної інвентаризації станом на 17.04.2018 р., що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, яка померла 30 вересня 2015 рокуі, а саме: веранду 2-1 площею 11,2 кв.м; веранду 2-2 площею 5,9 кв.м; кімнату 2-3 площею 13,7 кв.м; кімнату 2-4 площею 10,1 кв.м; кімнату 2-5 площею 13,3 кв.м; літню кухню літ.«З» площею 33,6 кв.м; сарай літ.«Ж» площею 13,6 кв.м; навіс літ.«Е» площею 24,5 кв.м; сарай літ.«І» площею 6,5 кв.м; душову літ.«К» площею 1,8 кв.м; навіс літ.«з» площею 7,7 кв.м; навіс літ.«з*» площею 7,6 кв.м; надвірні споруди №№ 6,7,8.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко