Справа №428/8801/19
Провадження №2/428/2254/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що уклала шлюб з відповідачем. Шлюб не розірваний, проте вони мешкають окремо., шлюбні відносини не підтримують. В шлюбі народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в теперішній час проживає разом з нею. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги чоловіка. З урахуванням уточнених позовних вимог просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною трьох років.

Представник відповідача адвокат Фоменко Д.А. надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що шлюбні відносини між сторонами дійсно фактично припинені, вони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає з позивачем. Після розірвання сімейних відносин ОСОБА_1 почала чинити перешкоди відповідачу у спілкуванні з дитиною, при спробах батька зустрітись з дочкою постійно провокує конфлікти. Позивач та її родичі здійснюють психологічний тиск на відповідача, надсилають по телефону образливі повідомлення із застосуванням нецензурної лайки та погроз. З метою усунення перешкод у вихованні дитини з боку позивача ОСОБА_2 звернувся до Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, який своїм рішенням визначив час для спілкування з дочкою. Проте позивач зазначене рішення не виконує, що порушує інтереси як відповідача, так і самої дитини, яка позбавлена спілкування з батьком. Батько позивача ОСОБА_5 спричинив конфлікт з відповідачем біля ПП «Транссервіс», де останній працював, в ході якого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини зліва, закритого переламу 12 ребра зліва, синця лівої половини грудної клітини. За фактом спричинення тілесних ушкоджень 29.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та розпочате досудове розслідування. Крім того, 27.07.2019 року ОСОБА_1 пошкодила майно, належне ОСОБА_6 . Цього дня позивач разом зі своїм батьком прибула на стоянку біля ПП «Транссервіс», де побачивши автомобіль BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в користуванні у ОСОБА_2 , дістала молоток та почала бити автомобіль. Внаслідок хуліганських дій позивача було розбито лобове, заднє та бокове скло автомобіля, всі фари, задні ліхтарі, повороти, дзеркала, капот, багажник, дах, крила та двері автомобіля. В цей час батько позивача знімав дії своєї дочки на мобільний телефон. Загальна вартість відновлювального ремонту склала 40000 грн. 26.09.2019 року ОСОБА_2 звільнився з роботи з ПП «Транссервіс» та з 15.10.2019 року перебуває на обліку в Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості як безробітній, доходу в жовтні він не отримав, а тому не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу. Крім того, після припинення шлюбних відносин відповідач добровільно надав позивачу матеріальну допомогу в серпні 2019 року 1020 грн., в вересні 2019 року 1530 грн., в жовтні 2019 року 1020 грн. Крім того, на підставі судового наказу з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08. 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Отже у випадку задоволення цього позову відрахування з доходів відповідача становитиме 1/2 частину, що не відповідає вимогам розумності та справедливості, оскільки відповідач безробітній. ОСОБА_2 не має можливості утримувати позивача, оскільки змушений нести витрати на оренду житла, де проживає з ОСОБА_7 та її малолітнім сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких він зобов`язаний утримувати, купувати продукти харчування, одяг тощо.

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що ОСОБА_2 не зобов`язаний утримувати дитину ОСОБА_7 та її малолітнього сина, оскільки мати дитини не позбавлена можливості стягнути аліменти на утримання сина з батька дитини чи отримати соціальну допомогу від держави. Допомога по безробіттю є доходом відповідача на сьогоднішній день, з якого відраховуються аліменти на утримання дочки. Відсутність доходу в жовтні 2019 року не є доказом того, що відповідач не може надавати їй допомогу відповідно до ч.2 ст. 84 СК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлений позов, підтвердила доводи, викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що її дочку допомагають утримувати її батьки. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, через що не може вийти на роботу, а тому не має змоги оплачувати свої елементарні потреби. Дійсно дитина мешкає разом з нею, відповідач надавав гроші на утримання дитини, а не на її утримання. Чеки, які додано до відзиву, він надав державному виконавцю і ці гроші врахували в суму сплачених аліментів. Дійсно, вона не дає відповідачу бачитись з дитиною, рішення Органу опіки та піклування вона виконувати не буде, оскільки з ним не згодна, т.я. рішення не враховує інтереси дитини. Дійсно вона пошкодила машину, але це було зроблено внаслідок сильного емоційного стану через конфлікт з відповідачем. Проте ця машина не належить ОСОБА_6 , оскільки вони з відповідачем купили її за довіреністю. Просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в теперішній час він не працює і не має можливості матеріально утримувати дружину. Позивач не надає йому можливості бачитись з дочкою, постійно провокує конфлікти. Гроші на проживання йому дають родичі, які також допомагають йому продуктами харчування. В жовтні 2019 року він звернувся до Центру зайнятості за пошуком роботи. Намагається шукати неофіційні підробітки, які дають можливість заробити 2-3 тис. грн. на місяць.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Фоменко Д.А. позов не визнав та пояснив, що чинний СК України передбачає стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини за умови, що останній має можлиість таку матеріальну допомогу надавати. Відповідач не працює та не має доходу. ОСОБА_2 має неофіційний дохід приблизно 2-3 тис. грн., проте він не може бути позбавлений права отримувати гроші на своє утримання в розмірі, меншому за прожитковий мінімум. Згідно з ч. 5 ст. 75 СК України право на утримання не має той з подружжя, хто негідно поводився в шлюбі. Шлюб між сторонами не розірвано, при цьому позивач не дає відповідачу спілкуватись з дитиною, не виконує рішення Органу опіки та піклування, яким визначено спосіб участі батька у вихованні доньки. Сама позивач та її родичі негідно поводяться щодо відповідача, батько позивача спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження, а позивач пошкодила його автомобіль. Зміст повідомлень, які позивач надіслала відповідачу, також підтверджують її недостойну поведінку.

Згодом учасники справи в судове засідання не з`явились, просили продовжити розгляд справи без їх участі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_9 28.03.2014 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого повторно Віділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області 30.07.2019 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 .

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, яка знаходиться в матеріалах цивільної справи №428/8797/19.

Згідно з копією судового наказу від 27.09.2019 року №428/8797/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні з пояснень сторін було встановлено, що в теперішній час вони мешкають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, проте шлюб між ним ще не розірваний, донька ОСОБА_11 мешкає з позивачем.

Згідно з копією ухвали від 10.10.2019 року справа про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходиться в провадженні суду. Відомостей про прийняття рішення по цій справі суду не надано.

Частиною 1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.1-3 ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою.

За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Частиною 2. 4 6 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, враховуючи, що разом з ОСОБА_1 мешкає дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій не виповнилось три роки, то вона має право вимагати утримання від чоловіка ОСОБА_2 до досягнення дитиною трьох років, оскільки не працює, так як здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому позбавлена можливості матеріально забезпечити себе та мати необхідні засоби до існування.

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача та його представника щодо того, що ОСОБА_2 не має можливості утримувати дружину, оскільки ОСОБА_2 не працює, має статус безробітного та змушений нести додаткові витрати на оренду житла, утримання жінки, з якою він мешкає та її неповнолітнього сина.

Суд вважає слушними і погоджується з доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив, щодо того, що у відповідача немає обов`язку утримувати дитину, батьком якої він не є.

Крім того, суд вважає, що відсутність роботи у відповідача не є беззаперечним доказом того, що він не має матеріальної можливості утримувати дружину, з якою мешкає дитина. В судовому засіданні не було встановлено того, що за станом здоров`я ОСОБА_2 не може працювати та має лікарські протипоказання щодо працевлаштування.

Відповідач пояснив в судовому засіданні, що він підробляє неофіційно і отримує дохід 2-3 тис. грн. на місяць, що є підтвердженням того, що він може утримувати дружину. Необхідність орендувати житло і нести на це додаткові витрати могла б бути врахована судом при визначенні розміру аліментів, проте відповідач не надав доказів на підтвердження зазначеної обставини та розміру витрат на оренду житла.

При цьому в судовому засіданні представник відповідача адвокат Фоменко Д.А. заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 негідно поводиться шлюбі, що відповідно до приписів ч.5 ст. 75 СК України позбавляє її права на утримання від чоловіка. На підтвердження цього зазначив, що ОСОБА_1 не виконує рішення Органу опіки та піклування, яким визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні дочки ОСОБА_11 , батько позивача спричинив тілесні ушкодження відповідачу, сама позивач пошкодила автомобіль, яким користується відповідач.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не оспорювала зазначені факти та підтвердила, що вони дійсно мали місце.

Частиною 5 ст. 75 СК України встановлено, що право на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом.

Негідна поведінка у шлюбних відносинах може мати різні прояви, проте суд вважає, що таку поведінку слід оцінювати на відповідність праву та моральним засадам.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області «Про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2017 р.н.» від 30.10.2019 року №1144 ОСОБА_2 призначено час для спілкування з дочкою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вівторок та четвер з 16 по 19 годину, а також у один з вихідних днів за домовленістю з батьками з 14 до 18 години, не порушуючи режиму і розпорядку дня дитини.

При цьому в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 категорично зазначила, що з зазначеним рішенням вона не згодна і надалі його виконувати не буде, оскільки на її думку, воно суперечить інтересам дитини.

Те, що ОСОБА_1 чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з дочкою, підтверджується копією його пояснень від 12.11.2019 року, наданих працівникам поліції, та копією звернення до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області від 12.11.2019 року.

Також в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 молотком пошкодила автомобіль BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в користуванні у ОСОБА_2 , що підтверджується копією заяви та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , наданими працівникам поліції. Крім того, позивач не заперечувала цієї обставини, зазначивши, що ці дії вона вчинила внаслідок емоційного стану через конфлікт з чоловіком.

На підтвердження негідної поведінки позивача сторона відповідача надала роздруківки її електронних повідомлень, які містять негативні висловлювання на адресу відповідача, образи та ненормативну лексику.

Усе вищенаведене, на думку суду, не відповідає існуючим моральним засадам та порушує права відповідача, на спілкування з дочкою, батьком якої він є, право на користування майном, право на повагу його гідності. Наявність конфлікту між сторонами ніяким чином не може виправдати таку поведінку позивача, яку суд визнає негідною, що має наслідком позбавлення її права на утримання від чоловіка.

Щодо решти доводів сторін слід відзначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Аналізуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач, вимоги якої залишено без задоволення, була звільнена від сплати судового збору за подання позову, витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник відповідача: адвокат Фоменко Денис Андрійович, місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Ж. І. Кордюкова