Провадження № 22-ц/801/325/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О.С.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 рокуСправа № 127/12287/13-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Сопруна В.В.

Секретар: Пантелеймонова А.І.

За участю: стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року у цивільній справі за скаргою представника Кредитної спілки «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність заступника начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Іванишина Р.А. та бездіяльність начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ільченка В.А.,

Ухвалу постановила суддя Вохмінова О.С.

Ухвалу постановлено о 16.10 год. у м. Вінниці

Повний текст ухвали складено 21 квітня 2017 року,

Встановив:

В березні 2017 року представник КС «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на рішення і дії державного виконавця та начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 грудня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі № 137/12287/13-ц про стягнення з ОСОБА_6 на користь спілки боргу в сумі 17 084,74 грн.

18 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа, а 17 березня 2017 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає постанову про повернення виконавчого листа незаконною, так як рішення суду не виконано, заява спілки про виконання виконавчого листа розглянута лише частково, виконавчі дії проведено не в повному обсязі, оскільки державним виконавцем не здійснювались виклики боржника з метою отримання від нього пояснень з приводу невиконання рішення суду, не вчинено дій щодо розшуку боржника та притягнення його до адміністративної та кримінальної відповідальності за ухилення від сплати боргу.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що державний виконавець лише частково зробив запити у відповідні установи та отримав відповіді про відсутність майна у боржника. Проте із постанови не зрозуміло, чому боржник не виконує рішення суду та які заходи вжив державний виконавець щодо виконання рішення, крім надсилання деяких запитів, та чому повернув виконавчий документ, не виконавши всіх вимог ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувачем було повідомлено відділ ДВС про те, що боржник неофіційно працює та отримує дохід. Повернувши виконавчий лист, державний виконавець не провів фактичну перевірку доводів стягувача і порушив право стягувача щодо надання пояснень та доказів.

Начальником відділу ДВС недоліки виконавчого провадження не перевірені та не усунуті.

В зв'язку з цим просив визнати неправомірною постанову заступника начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишина Р.А. від 17 березня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу як постановлену внаслідок бездіяльності та неповноти виконавчих дій; визнати бездіяльність начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області щодо прийняття відповідних мір для забезпечення обов'язкового виконання державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження», яким чітко визначено обов'язки державного виконавця та алгоритм і послідовність його дій; зобов'язати начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження» у своїх діях та бездіяльності, а також - державного виконавця відділу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року в задоволенні скарги представника КС «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_3 на рішення, дії і бездіяльність заступника начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишина Р.А. та бездіяльність начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Ільченка В.А. відмовлено.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначив, що ухвалу суду вважає незаконною через порушення норм матеріального і процесуального права, зокрема, в частині дослідження доказів та обставин справи.

Літинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін, оскільки при ухваленні відповідного рішення судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини справи, в судовому засіданні досліджено матеріали виконавчого провадження ВП № 51943615 з виконання виконавчого листа № 127/12287/13-ц, в результаті чого надано правовий висновок законності вчинення державним виконавцем виконавчих дій згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_3, діючи одночасно і як представник КС «Подільський експрес-кредит», підтримав апеляційну скаргу, просить задовольнити її в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився.

Заступник начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Іванишин Р.А. і начальник Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ільченко В.А., будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день подання скарги, її розгляду і постановлення оскаржуваної ухвали) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі № 127/12287/13-ц про стягнення з ОСОБА_6 на користь кредитної спілки «Подільський експрес-кредит» заборгованості в розмірі 17 084,74 грн.

Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні у Староміському ВДВС Вінницького МУЮ, яким 9 червня 2016 року виконавчий лист було направлено до Літинського РВ ДВС за належністю (за місцем реєстрації боржника) на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 48904818 від 5 квітня 2016 року. Із цієї постанови вбачається, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, на час перевірки по м. Вінниці не виявлено.

18 серпня 2016 року заступником начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишиним Р.А. відкрито виконавче провадження ВП № 51943615 з виконання зазначеного виконавчого листа № 127/12287/13-ц від 24 грудня 2013 року.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження та виклик державного виконавця направлено боржнику ОСОБА_6 19 серпня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1, якому встановлено строк для добровільного виконання рішення суду - до 25 серпня 2016 року.

29 серпня 2016 року заступником начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишиним Р.А. винесено постанову ВП № 51943615 про об'єднання виконавчого провадження № 51943615 з примусового виконання виконавчого листа № 127/12287/13-ц від 24 грудня 2013 року у зведене виконавче провадження № 52411082.

З метою з'ясування майнового стану боржника ОСОБА_6 заступником начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишиним Р.А. направлялися запити до Хмільницького ТСЦ у Вінницькій області № 0545, КП «ВООБТІ», відділу Держгеокадастру у Літинському районі, Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України.

Із відповідей, наданих Державною податковою службою України та Державною фіскальною службою України, Пенсійним фондом України, відділом Держгеокадастру у Літинському районі Вінницької області, КП «Вінницьке ООБТІ», Хмільницького ТСЦ № 0545 РСЦ у Вінницькій області вбачається про відсутність інформації щодо сум доходу та сум утриманого податку, щодо рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах відносно боржника ОСОБА_6; інформації щодо пенсії та роботи за трудовими та цивільно-правовими договорами, та про останнє місце роботи боржника ОСОБА_6; відсутність відомостей про наявність земельних ділянок у власності чи користуванні на території Літинського району щодо боржника ОСОБА_6; відсутність інформації про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 за боржником ОСОБА_6; відсутність зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_6

Згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 29 вересня 2016 року та від 20 жовтня 2014 року відомості щодо прав власності боржника ОСОБА_7 на нерухоме майно відсутні. Із цих же інформаційних довідок вбачається, що Староміським відділом ДВС Вінницького МУЮ накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_6

20 лютого 2017 року заступником начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишиним Р.А. здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 і встановлено, що власником будинку є ОСОБА_8; боржник за вказаною адресою не проживає і за цією адресою відсутнє майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення; здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, про що складено відповідний акт державного виконавця від 20 лютого 2017 року.

17 березня 2017 року заступником начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишиним Р.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з тим, що у боржника ОСОБА_6 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 2 ст. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені заходи примусового виконання рішень, якими є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 цієї статті виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п. 14); вимагати від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (п. 18); у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Із копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що з часу відкриття виконавчого провадження (18 червня 2016 року) та до дня винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу (17 березня 2017 року) державний виконавець лише один раз надсилав боржнику ОСОБА_6 виклик державного виконавця, яким зобов'язав його з'явитися до державного виконавця на 25 серпня 2016 року для сплати боргу. Проте боржник на виклик державного виконавця не з'явився.

Як свідчать матеріали справи, в ході примусового виконання рішення суду 20 лютого 2017 року державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_6 не проживає АДРЕСА_1 та за вказаною адресою відсутнє майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

Згідно положень ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, копії матеріалів виконавчого провадження, здійснюючи примусове виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_6 боргу на користь КС «Подільський експрес-кредит», враховуючи, що боржник не з'явився на виклик державного виконавця, та встановивши, що боржник не проживає за адресою реєстрації місця проживання, а місце його фактичного проживання не встановлено, державний виконавець не звернувся до суду із поданням щодо застосування приводу до боржника чи з поданням про розшук боржника. Державним виконавцем не вжито жодних заходів щодо встановлення місця перебування боржника ОСОБА_6

Крім того у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо реєстрації місця проживання боржника за адресою: вул. Дзержинського, 7, с. Лукашівка, Липовецького району, на час проведення виконавчих дій державним виконавцем.

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, обов'язковість судового рішення (п. 9 ч. 2).

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України в редакції 2004 року, що була чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали, та ст. 18 ЦПК України в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи те, що державним виконавцем не вжито вичерпних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо примусового виконання рішення суду про стягнення із ОСОБА_6 на користь КС «Подільський експрес-кредит» боргу в сумі 17 084,74 грн., зокрема, не вжито заходів щодо встановлення місця перебування боржника та відібрання у нього пояснень щодо причин невиконання ним рішення суду, апеляційний суд вважає, що скарга КС «Подільський експрес-кредит» в частині визнання неправомірною постанови заступника начальника відділу Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишина Р.А. від 17 березня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу підлягає до задоволення. Тому в цій частині ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення скарги в цій частині.

Також судом встановлено, що 31 березня 2017 року голова спостережної ради КС «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_3 звернувся до начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця при виконанні виконавчого листа № 127/12287/13-ц від 24 грудня 2013 року у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. 6 ч. 4 цієї статті скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити, зокрема, підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Як свідчать матеріали справи подана 31 березня 2017 року начальнику Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області скарга на дії та бездіяльність державного виконавця підписана головою спостережної ради КС «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_3

Із відповіді начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Ільченка В.А. від 14 квітня 2017 року № 501/15.9-25 вбачається, що зазначену скаргу залишено без розгляду з тих підстав, що головою спостережної ради КС «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_3 не додано до скарги документу на підтвердження його повноважень як представника юридичної особи.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Враховуючи те, що згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що керівником та підписантом КС «Подільський експрес-кредит» є ОСОБА_9, а скарга на дії та бездіяльність державного виконавця, подана начальнику відділу ДВС 31 березня 2017 року, підписана ОСОБА_3, при цьому до скарги не додано відповідної довіреності, апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги КС «Подільський експрес-кредит» в частині оскарження бездіяльності начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області та зобов'язання його до усунення порушень в своїх діях та бездіяльності, а також - державного виконавця відділу. Тому в цій частині судове рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За правилами статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року в частині відмови в визнанні неправомірною постанови заступника начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17 березня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Скаргу Кредитної спілки «Подільський експрес-кредит» в частині визнання неправомірною постанови заступника начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17 березня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу задовольнити.

Визнати неправомірною постанову заступника начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17 березня 2017 року (ВП № 51943615) про повернення виконавчого документа стягувачу - виконавчого листа № 127/12287/13-ц, виданого 24 грудня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області, як постановлену внаслідок бездіяльності та неповноти виконавчих дій.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:М.В. Матківська
Судді:В.С. Марчук
В.В. Сопрун

Повний текст судового рішення складено 6 лютого 2019 року