н/п 2/640/2550/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Лях М.Ю.,
при секретарі Хомінської Т.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку скороченого позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 адвоката Чуприна Т.С., яка діє на підставі перевірених судом повноважень, заперечували проти заявлених позовних вимог, які не визнала в повному обсязі. Зазначила, що позивач не надає жодного доказу на підтвердження витрат, пов`язаних з відновленням автомобіля, а вказаний розрахунок не відповідає критеріям належності, допустимості і достовірності. Позивачем не доведено розмір фактичної вартості ремонту транспортного засобу та не надано акти виконаних робіт, квитанції чи інші документи на підтвердження відновлення свого транспортного засобу.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, заперечення викладені у відзиві відповідача, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 24.10.2018 р. приблизно о 17.30 год. в м. Харків, на вул. Астрономічна, в районі будинку № 7а, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , на парковці під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Yaris, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. (арк. справи 8).
Зі змісту копії протоколу технічного огляду від 28.11.2018 року, проведеного за участю експерта (оцінювача) та власника автомобіля ОСОБА_5 ОСОБА_6 на замовлення ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" встановлено, що автомобіль Toyota Yaris, державний номер НОМЕР_2 має наступні механічні ушкодження, а саме: деформацію передньої лівої двері по всій площині із заломом (арк. справи 10).
Згідно копії заяви на видачу готівки від 14.01.2019 року вбачається здійснення ОСОБА_3 виплату страхового відшкодування в розмірі 9208,63 грн. (арк. справи 11).
Згідно копії поштового конверту вбачається, що відправник ОСОБА_3 . відправляє лист ОСОБА_4 , на якому міститься довідка про повернення за закінченням терміну зберігання, з копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та описом вкладення до рекомендованого листа (арк. справи 13-14).
Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до положення пункту 3 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відшкодування шкоди має бути здійснено в силу укладеного договору та положень статей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.
Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18, яка відступила від висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс18.
Під час судового розгляду судом з`ясовувалось питання щодо звернення позивача до страхової компанії з вимогою виплати страхового відшкодування в межах встановленого ліміту, разом з тим представником позивача не було заявлено з цього приводу жодних клопотань, заяви про уточнення позовних вимог та зміну суб`єктного складу відповідачів у справі не заявлялися.
Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 103 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Відповідно до ч.1 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, приймаючи до уваги, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також відсутність в матеріалах справи належних письмових доказів, в підтвердження розміру фактичних завданих позивачу збитків, з урахуванням існуючих механічних ушкоджень автомобіля Toyota Yaris, державний номер НОМЕР_2 , технічного стану автомобіля, які б відповідали фактичним обставинам справи та узгоджувалися з документами, наявними в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.
На підставі викладеного, керуючись статтями 196 - 200, 259, 260 ЦПК України, -
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення. Повний текст виготовлено протягом п`яти днів. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2