ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 серпня 2019 року

м. Харків

справа № 640/4436/17

провадження № 22-ц/818/3723/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року, постановлене під головуванням судді Сенаторова В.М., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 21 березня 2019 року), -

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказані вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має здібності та таланти, які необхідно розвивати, а саме: дитина має особливі здібності до вивчення іноземних мов, в тому числі італійської мови; особливі здібності у сфері фізичної культури: до воркауту, до картингу. Крім того, належними доказами підтверджені витрати на лікування сина, на проведення медичних обстежень дитини. Надано докази витрат на розваги та відпочинок їх сина. Вказані витрати позивачка вважає обгрунтованими та необхідними, викликані особливими обставинами, оскільки вони пов`язані із забезпеченням розвитку дитини. ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину.

Представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відповити позивачці у задоволенні апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року в частині стягнення аліментів сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала суду доказів, які б вказували на необхідність стягнення додаткових витрат, викликані особливими обставинами. Усі зазначені позивачкою витрати, які вона вважає додатковими, є аліментними витратами, спрямовані на отримання загальної середньої освіти дитини, придбання одягу, їжі, забезпечення дитини розвагами, а також лікування (захворювання дитини не є серйозними і не викликані каліцтвом).

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 1990 року. 11 листопада 2003 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6 т.1).

Сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7 т.1).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у загальноосвітній «Авторській школі Бойка » (а.с.8 т.1), з 2015 року відвідує ТОВ «Центр італійської мови та культури» (а.с.9 т.1), з червня 2015 року по жовтень 2015 року навчався у міському аматорському картинг-клубу «Піонер» (а.с.26 т.1)

З довідки головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №23» від 17 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом фахівців лікувального закладу з народження. За інформацією дільничного педіатра, дитина перебуває на диспансерному огляді з приводу дермато-респіраторного алергозу (а.с.27, 138-148 т.1).

Як на підставу позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, ОСОБА_1 посилалася на те, що наявні підстави для стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину, пов`язаних з розвитком здібностей дитини та станом його здоров`я. Школа, медичні установи, розвиваючі, навчальні курси, кружки та спортивні заклади знаходяться у різних місцях м. Харкова. Для організації побуту дитини в м. Харкові, а також для того, щоб син знаходився своєчасно на заняттях, позивачка змушена постійно, щодня, користуватись автомобілем та заправляти його паливом. За період з вересня по жовтень 2016 року на паливо було витрачено 15832,20 грн., а за період з листопада 2016 року по березень 2017 року - 45874,63 грн. Також, за період з 23.03.2017 року по 31.05.2017 року на лікування та утримання сина було витрачено 37 075,88 грн. Крім того син ОСОБА_3 проходив медичне обстеження та лікування в Україні м. Харкові, що потребує додаткового фінансування. У зв`язку з виниклими захворюваннями сину ОСОБА_3 рекомендовано було пройти медичне обстеження та курс лікування за межами України, а для його подальшого оздоровлення та профілактики захворювань бажане періодичне перебування на морі за межами України. Медичний центр «Ассута» Держави Ізраїль надав згоду та запрошення на обстеження, лікування та оздоровлення сина. Також зазначає про понесені нею витрати на постійне відвідування дитиною розважального центру у вихідні дні та їжу. Позивачка вважає, що додаткові витрати є необхідними, адже дитина потребує належного лікування, оздоровлення та відпочинку. При цьому відповідач ніякої участі у додаткових витратах не приймав і не приймає. З урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь половину вартості витрат, які були понесені на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квітня 2014 року по травень 2017 року, а саме суму у розмірі 136 267,30 грн., також просила стягнути з відповідача на майбутнє додаткові витрати на дитину у розмірі 15 000 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила відповідний позов.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у загальноосвітній «Авторській школі Бойка » (а.с.8 т.1), з 2015 року відвідує ТОВ «Центр італійської мови та культури» (а.с.9 т.1), з червня 2015 року по жовтень 2015 року навчався у міському аматорському картинг-клубу «Піонер» (а.с.26 т.1).

Згідно наданих позивачкою квитанцій вбачається, що у період з квітня 2014 року по березень 2017 року ОСОБА_3 додатково витратила на оплату загальноосвітньої «Авторської школи Бойка» - 139349 грн., з квітня 2017 по травень 2017 року додатково витратила на оплату загальноосвітньої «Авторської школи Бойка» - 14498,46 грн.; за період з вересня 2016 р. по березень 2017 рік - 4520 грн. на вивчення ОСОБА_3 італійської мови у ТОВ «Центр італійської мови та культури»; за період з вересня по жовтень 2016 рік було витрачено за: книги - 154 грн. 27 коп., приладдя для дитячого майданчика - 1635 грн. 23 коп., спорт батут - 250 грн., похід в кінотеатр та їжа - 1503 грн. 44 коп., розважальний центр - 3291 грн. 32 коп., одяг - 299 грн. 50 коп., за період з 01.11.2016 р. по 22.03.2017 рік згідно виписок по картковому рахунку було витрачено на: спорт - 2294,26 грн., продукти - 2011,80 грн., аптека - 4554,58 грн., хімчистку одягу - 1000 грн., дитячий матрац - 1617 грн., похід в кінотеатр - 280 грн., одяг - 1905,54 грн., розваги дитини - 1316,17 грн., - приладдя для дитячого Майданчика - 617,48 грн. На заняття у міському аматорському картинг-клубу «Піонер» з червня 2015 року по жовтень 2015 року було витрачено 4800 грн. (а.с.10-24 т.1)

З довідки головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №23» від 17 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом фахівців лікувального закладу з народження. За інформацією дільничного педіатра, дитина перебуває на диспансерному огляді з приводу дермато-респіраторного алергозу (а.с.27 т.1).

Згідно наданих позивачкою квитанцій вбачається, що витрати на лабораторні аналізи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складають 1 776,50 грн. (а.с.88 т.1).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття.

Колегія суддів вважає, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину.

Разом з тим витрати на навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватній загальноосвітній «Авторській школі Бойка», відвідування ним ТОВ «Центр італійської мови та культури», навчання у міському аматорському картинг-клубу «Піонер»; витрати позивачки, пов`язані із користуванням автомобілем для сина, витрати на розваги та їжу, - не можна вважати витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Тому вказані витрати не відносяться до додаткових витрат на дитину у відповідності до вимог ст. 185 СК України.

З інформації, наданої «Авторською школою Бойка» щодо успішності учня ОСОБА_3 убачається, що дитина виявляє посередній рівень знань за мовними та іншими предметами: українська мова- 6, російська мова - 7, англійська мова - 8, французька мова - 5, тощо (а.с.160-161 т.2).

Даних про наявність будь-яких особливих здібностей дитини, в тому числі до вивчення іноземних мов, - матеріали справи не містять.

Разом з тим витрати, пов`язані із оплатою лабораторних аналізів, які здавав ОСОБА_3 26.04.2016 року, - є додатковими витратами на дитину, в яких зобов`язаний брати участь відповідач.

Ці витрати забезпечували потреби дитини, оскільки ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з приводу дермато-респіраторного алергозу (а.с.27 т.1).

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення додаткових витрат на дитину.

Колегія суддів вважає, що у даній справі додатковими витратами на дитину, в яких має брати участь батько, є лише витрати позивачки на лабораторні аналізи від 26.04.2016 року.

Доказів наявності тяжкої хвороби дитини, у зв`язку з чим вона потребує лікування та реабілітації в Україні або за її межами, - позивачкою суду не надано.

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

З урахуванням вказаного з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути додаткові витрати на дитину в сумі 888,25 грн. (50% від 1776,50 грн.).

Посилання ОСОБА_1 на те, що стягненню також підлягають і додаткові витрати на дитину на майбутнє, - не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки позивачкою не доведено що причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво).

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновку суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року в частині стягнення додаткових витрат на дитину підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину в сумі 888,25 грн. В задоволенні іншої частини вимог про стягнення додаткових витрат на дитину слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року в частині стягнення додаткових витрат на дитину - скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в сумі 888,25 грн.

В задоволенні іншої частини вимог про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 21.08.2019 року.