Справа №265/2794/19
Провадження №2/265/1074/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мельник І. Г.,

секретаря судового засідання Муратової Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, яка доглядає за дитиною-інвалідом,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікуванням ним. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що з відповідачем з 11 листопада 2000 року вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі вони є внутрішньо переміщеними особами, з чоловіком проживають окремо. Син ОСОБА_6 , який є інвалідом з діагнозом: синдром Дауна, проживає разом з нею. Оскільки син потребує постійного догляду, вона позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та свою дитину належним чином. Єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога у розмірі 2061,40 гривень та допомога ВПО для покриття витрат на проживання.

28 травня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача по справі ОСОБА_2 , в якому останній просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на наступне. Позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , нею не надано доказів, що син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Він працює в ТОВ «Азов Буд-Проект» слюсарем-ремонтником, його заробітна плата становить за березень 2019 року - 1700 гривень, за квітень 2019 року - 4200 гривень. Він не спроможний надавати матеріальне утримання позивачці у розмірі 1/6 частини заробітку, оскільки тоді йому на проживання не буде навіть залишатися прожиткового мінімуму встановленого для працездатної особи. Крім того, він перебуває на «Д» обліку. Позивачка працює та отримує дохід, син не потребує постійного стороннього догляду.

21 травня 2019 року від позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 надійшли заяви про відкладення судового засідання.

27 травня 2019 року позивачкою надана заява про відкладення судового засідання та клопотання про залучення представника до розгляду справи та про витребування висновку з КНП «Центр первинної медично-санітарної допомоги № 5 міста Маріуполя».

05 липня 2019 року від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини та про невизнання позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини. Також 05 липня 2019 року відповідачем надані клопотання про витребування у позивачки історії хвороби, згідно якої він знаходився на «Д» обліку та про виклик свідків.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 02 травня 2019 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене відкрите судове засідання.

Ухвалою суду від 04 липня 2019 року зобов`язано КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 міста Маріуполя» надати висновок щодо змоги знаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, вдома наодинці та обходження без постійного стороннього догляду матері ОСОБА_1 .

У судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав частково: в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини з усіх видів заробітку визнав повністю, а в частині стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини - не визнав, пояснивши, що вона може залишати дитину вдома чи брати з собою на роботу. Під час судових дебатів позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дружину визнав частково: у розмірі 1/15 частини з усіх видів заробітку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2000 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , видане виконкомом Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області (а.с. 13).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 26 липня 2004 року виконкомом Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області (а.с. 10).

Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № та № 55 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, з квітня 2017 року є внутрішньо переміщеними особами з адреси: АДРЕСА_1 , теперішнє фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 14, 15).

У довідці про перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи від 22 травня 2019 року зазначено, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб в територіальному відділі по роботі з громадянами лівобережного району Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.10.2014 року по 18.04.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 ; з 18.04.2017 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 50).

Як вбачається з медичного висновку № 28 про дитину-інваліда віком до 16 років від 07 вересня 2007 року, виданого центральною районної лікарнею Новоазовського району Донецької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання: синдром Дауна, трисомія 21, транслокація. Висновок дійсний до 12 липня 2022 року, дата переогляду - 12 червня 2022 року (а.с. 16).

Дані обставини підтверджуються також висновком Донецького обласного спеціалізованого центру медичної генетики та пренатальної діагностики від 05 вересня 2007 року (а.с. 17).

Згідно довідок Департаменту соціального захисту населення від 11 квітня 2019 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Департаменті соціального захисту ММР і отримує щомісячну державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю у розмірі 2061,40 гривень, та допомогу переміщеним особам на проживання у розмірі 2388,10 гривень (а.с. 18, 19). Обставини щодо призначення позивачці допомоги на дитину з інвалідністю ОСОБА_4 з 07.09.2077 року до 12.07.2022 року підтверджуються довідкою Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про отримання допомоги від 02 липня 2019 року (а.с. 53).

ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою з адреси: АДРЕСА_1 , на адресу: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 10.02.2016 року № 1413-24875 (а.с. 30).

Згідно довідок від 05 травня 2019 року та 02 серпня 2019 року, виданих директором ТОВ «Азов Буд-Проект», ОСОБА_2 працює в ТОВ «Азов Буд-Проект» слюсарем-ремонтником з 20 березня 2019 року, його заробітна плата складає: березень 2019 року - 1700 гривень; квітень 2019 року - 4200 гривень; травень 2019 року - 4200 гривень; червень 2019 року - 4200 гривень.

За даними КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 5 міста Маріуполя» від 23 липня 2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається в КНП «ЦПМСД № 5» в амбулаторії № 2. Дитина інвалід, має діагноз: Q 90.2, F 71.0 з 2007 року, спостерігається у лікаря окуліста з приводу амбіномії, гіпермітронії, астигматизму, у лікаря-ортопеда з приводу S-подібного сколіозу, плоскостопості. ОСОБА_4 не має змоги самостійно знаходитися вдома та не може обходитися без допомоги матері.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона проживає з відповідачем з березня 2019 року, з позивачкою раніше дружили. Дитина ОСОБА_4 регулярно залишається сам вдома, позивачка була постійно на Київському ринку з 09.00 години до 21.00 години. Відповідач неодноразово пропонував грошову допомогу позивачці, проте вона від неї відмовлялася, з сином відповідачу спілкуватися не дозволяє.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що з позивачкою вона після їх розлучення з відповідачем не спілкується. Їх син, який є інвалідом та має синдром Дауна, може самостійно себе обслуговувати. Раніше позивачка часто приводила його на ринок, залишала з ними та уходила по своїм справам.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки, з обома сторонами відносини нормальні. Відповідач працював, хоча і нерегулярно, позивачка сиділа вдома з дитиною. Дитина не може самостійно себе обслуговувати. Навіть її чоловік допомагав його купати. Залишати вдома його одного не можна, тому як він може відкрити газ чи воду. Іноді позивачка працює на ринку, тому як грошів не вистачає, дитині потрібні ліки. В цей час дитина залишається під наглядом сусідів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суді.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов`язком як батька, так і матері, враховуючи що відповідач не виконує своїх обов`язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання, суд вважає доцільним стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 , який є дитиною-інвалідом, аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікуванням ним, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.. 88 Сімейного Кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Отже виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, є не тільки наявність в дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність в другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу.

Суд вважає доведеним позивачкою факт неспроможності дитини обходитись без постійного стороннього догляду. При цьому суд приймає до уваги діагноз дитини; данні КНП Маріупольської міської ради «Центру первинної медико-соціальної допомоги № 5 міста Маріуполя» від 23 липня 2019 року щодо неспроможності ОСОБА_4 самостійно знаходитися вдома та обходитися без допомоги матері, та пояснення свідка ОСОБА_9 , яка є сусідкою дитини та не є зацікавленою особою у справі.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд ставиться до них критично, оскільки вони є зацікавленими особами у розгляді справи, а саме: ОСОБА_7 є цивільною дружиною відповідача, а ОСОБА_8 - її подругою, та їх показання суперечать іншим доказам по справі.

Судом встановлено, що відповідач працює, регулярно отримує заробітну плату, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу другому з подружжя.

Разом з тим, враховуючи мінімальний розмір заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на її утримання протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею, підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно.

Таким чином, позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на дитину у розмірі ј частини з усіх видів заробітку підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дружину протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею, - частково: у розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто 26 квітня 2019 року.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за кожну вимогу окремо в розмірі 768 гривень 40 копійок, а всього 1536,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, яка доглядає за дитиною-інвалідом, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_3 , працюючого слюсарем-ремонтником в ТОВ «Азов Буд-Проект», проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_3 , працюючого слюсарем-ремонтником в ТОВ «Азов Буд-Проект», проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частки з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною інвалідом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікування ним, починаючи з 26 квітня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 1536 гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел.: НОМЕР_5 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_3 , працюючий слюсарем-ремонтником в ТОВ «Азов Буд-Проект», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , тел.: НОМЕР_6 .

Суддя Мельник І.Г.