Справа №: 398/217/19
провадження №: 2/398/737/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" серпня 2019 р. Олександрійський районний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В. з участю секретаря судового засідання Джеваги В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою у якій просить стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2027,00 грн. тобто в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.04.2013 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області стягнув з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , аліменти в розмірі 1/4 заробітку та всіх видів доходів, щомісячно, до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду відповідач виконує та в установленому законом розмірі сплачує аліменти. Протягом останніх трьох років дитина постійно перебуває на лікуванні в закладах охорони здоров`я. На його лікування постійно необхідно придбавати ліки, для чого необхідні додаткові кошти. Відповідач працює за кордоном та має можливість надавати додаткову допомогу. Тому просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання їхнього сина, в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 1 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 11850,00 грн.

4 березня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гулий А.В. подав до суду відзив на позовну заяву про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину. Свій відзив обґрунтував тим, що з 2013 року сплачував аліменти на утримання свого неповнолітнього сина на користь позивача у розмірі ј заробітку всіх доходів. З жовтня 2016 року відповідач офіційно не працював, але все одно продовжував сплачувати аліменти. На даний час відповідач не має постійного джерела доходу, тож не має змоги платити аліменти на утримання свого сина. Представник відповідача у відзиві також зазначає, що в обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 не наводить жодних підстав для стягнення з ОСОБА_2 додаткових аліментів на утримання та лікування сина. Усі додані до позову довідки датовані 2017 р., або початком 2018 р. Нещодавно відповідач одружився вдруге та скоро стане батьком. Ці обставини суттєво змінили його матеріальне положення, адже під час вагітності дружини відповідача необхідно понести суттєві витрати на обстеження, ліки та придбання всього нового для майбутньої дитини. Від сплати присуджених аліментів відповідач не відмовляється, але додаткові витрати, які просить позивач, в розмірі 2027 грн. прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вважає необгрунтованими. У відзиві також зазначено, що позивач не наводить жодної суми, яка необхідна для додаткового утримання сина ОСОБА_4 , які витрати планує понести. В матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження вже фактично понесених додаткових витрат на дитину, які понесла позивач.

15 серпня 2019 року позивач подала до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме копії посвідчення дитини з інвалідністю ААГ № 224447, копію протоколу УЗД від 08.04.2019 р., копію медичного висновку № 7/19 від 17.05.2019 р., довідку Олександрійської психіатричної лікарні № 512 від 15.07.2019 р., довідку ФОП ОСОБА_5 № 2 від 08.07.2019 р, копію відривного талону консультативного листа диспансерного відділення; копію індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 201. Також позивач надала поштову квитанцію про направлення копій цих доказів відповідачу.

Позивач та її представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. 19 серпня 2019 року позивач подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить стягнути з відповідача половину понесених витрат.

Відповідач та його представник - адвокат Гулий А.В. у судове засідання не з`явились. 10 липня 2019 року представник відповідача - Гулий А.В ОСОБА_7 подав заяву, у якій просив справу розглядати без участі відповідача та його представника, проти задоволення позову заперечує повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 125.

Відповідно до виконавчого листа від 10 квітня 2013 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку та всіх видів доходів, щомісячно, до його повноліття, тобто до 2030 року, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2013 року.

Відповідно до довідки № 417 від 16.02.2017 року, виданої комунальним закладом Центр первинної медико санітарної допомоги м. Олександрії амбулаторія № 7 ОСОБА_3 як дитина-інвалід потребує домашнього догляду.

3 жовтня 2018 року ОСОБА_3 лікарем-педіатром Комунального закладу Центр первинної медико санітарної допомоги м. Олександрії амбулаторія № 7 було направлено в консультативну поліклініку Кіровоградської дитячої обласної лікарні до лікаря невролога, а також зазначено про діагноз Специфическое расстройство речевой артикуляции, расстройство аутистического спектра, зазначено про те, що дитина п/у зв`язку із встановленим діагнозом проходила консультування у м. Києві у центрі дефектології і логопедії.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 24.01.2019 року, проведеного старшим державним виконавцем Олександрійського МР ВДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Масловським В.В. борг по несплаті аліментів ОСОБА_2 за виконавчим листом від 10.04.2013 року, станом на 01.01.2019 року становить 617,12 грн.

Відповідно до виписки-епікризу з історії хвороби ОСОБА_3 , виданого лікарем педіатром комунального закладу Центр первинної медико санітарної допомоги м. Олександрії амбулаторія № 7, матер ОСОБА_3 - ОСОБА_1 провела консультацію ОСОБА_3 у психіатра у ЧП ЛДЦ Арніка у м. Кременчуці та провести консультацію в м. Києві в Центрі дефектології та логопедії.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 15.02.2018 року, видного ЧП ЛДЦ Арніка ОСОБА_3 був поставлений діагноз, надані рекомендації для лікування та виписано лікування, яке відповідає діагностованому у нього захворюванню.

Відповідно до довідки центру дефектології та логопедії ОСОБА_3 пройшов курс мікрополярізації по індивідуальному протоколу. Курс мікрополярізації 15 сеансів з 03.09.2018 року по 22.10.2018 року. вартість курсу 6750,00 грн.

Відповідно до довідки № 507 від 30.05.2019 року, виданої ЛКК № 2 центру первинної медико-санітарної допомоги м. Олександрія, ОСОБА_3 , учню школи №2 у тому, що він за станом здоров`я, діагноз F06.8, F84.8, потребує індивідуального навчання вдома за програмою загальноосвітньої школи на 2019/2020 навчальний рік.

Відповідно до довідки КНП Олександрійська психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради № 512 від 15.07.2019 року ОСОБА_3 спостерігається у КНП ОПЛ КОР з приводу тяжкого хронічного псих. розладу, потребує тривалого лікування та нагляду, є дитиною-інвалідом.

Відповідно до довідки, виданої ФОП ОСОБА_5 № 2 від 08.07.2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з вересня 2018 року по лютий 2019 року, відвідував ОСОБА_5 для проведення занять з психологом розвитку простих навичок контактування, розвитку уваги та збільшення активного словникового запасу на суму 11100,80 грн. Це підтверджується розрахунковими квитанціями.

Відповідно до консультативного листа КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської області від 11.04.2019 року ОСОБА_3 , який проходить лікування з діагнозом :Загальний розлад розвитку, F 84.9, було призначено медикаментозне лікування.

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліду № 201 (вікова категорія від 0 до 18 років), яку ОСОБА_3 проходив 21 травня 2019 року у КНП Олександрійська психіатрична лікарня, дитині було рекомендовано пройти психіатричну допомогу, один раз на рік здійснювати консультування, психолого-педагогічну діагностику, психологічну та педагогічну корекцію, та проходити навчання в індивідуальній формі.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі.

Як зазначено вище, на підставі наданих позивачем медичної документації суд встановив, що дитина ОСОБА_3 має тяжкий хронічний психічний розлад, у зв`язку з чим потребує тривалого лікування та нагляду. У зв`язку з цієї хворобою, що підтверджується наданими позивачем медичними документамим, вона понесла додаткові витрати на лікування дитини, а саме на послуги Центру дефектологіїї та логопедії, а саме лікаря дефектолог, логопед, психодіагност ОСОБА_9 (здійснює діяльність як ФОП і.н. НОМЕР_2 ), вартістю 6750 грн, а також послуги ФОП ОСОБА_5 , а саме 80 занять з психологом вартістю 11100 грн. Суд враховує те, що характер захворювання дитини, яке є хронічним, а також зазначені у наданій позивачем медичній документації рекомендації лікарів є достатніми для обґрунтування необхідності зазначених витрат на лікування, які фактично були здійснені позивачем у 2018 році. Також суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог.

Відповідач не надав жодних доказів на спростування хвороби свого сина та необхідності зазначеного лікування, яке оплатила позивач.

Відповідач ухилився від надання суду доказів щодо розміру свого доходу та розміру витрат, зокрема тих витрат, які необхідні для забезпечення потреб його вагітної дружини. Він надав суду лише відомості про проведення одного аналізу крові вартістю 190 грн. За таких обставин внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що він не має матеріальної змоги брати участь у додаткових витратах на оплату лікування свого сина.

Натомість відповідач є працездатним, жодних доказів неможливості працевлаштуватися, а також свого матеріального стану суду не надав. Тому суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_2 має можливість брати участь у додаткових витратах на лікування дитини.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем доведено, що ОСОБА_3 потребує додаткових витрат на лікування, оскільки є дитиною з інвалідністю, відповідач зобов`язаний брати участь у яких витратах і не надав суду доказів обставин, які мають істотне значення та можуть вплинути на визначення судом розміру участі відповідача у таких витратах. Враховуючи, що батько і матір мають рівний обов`язок щодо утримання дитини зокрема і щодо забезпечення лікування, з відповідача слід стягнути половину фактично понесених позивачем 11850,00 грн. витрат на лікування дитини.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволених вимог у розмірі 768 грн.40 коп.

Керуючись ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст.ст.4-13, 77-84, 142, 259, 260, 264-266, 269 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5925 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Повне рішення складено у нарадчій кімнаті та підписане суддею 19 серпня 2019 року.

Суддя В.В. Орловський