Справа № 513/1221/18
Провадження № 2/513/207/19
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року

Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Коротаєвій О.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом:

право власності на 1/302 частину земельної ділянки площею 50.6168 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масивах 50-52 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт серії ЯА №273428, виданий Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року);

право власності на 1/51 частину земельної ділянки площею 124.9097 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 8/6 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт серії ЯА №273433, виданий Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року).

26 травня 2014 року її батько ОСОБА_4 помер. З моменту його смерті відкрилася спадщина, яка прийнята позивачкою.

До складу прийнятої позивачкою спадщини зокрема входять:

1/302 частина земельної ділянки площею 50.6168 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масивах 50-52 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

1/51 частина земельної ділянки площею 124.9097 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 8/6 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки нотаріусом позивачці було відмовлено, оскільки позивачкою не було надання правовстановлюючих документів про право власності спадкодавця на це спадкове майно.

За таких обставин вона вимушена звернутися до суду щодо захисту своїх законних прав та інтересів.

В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавсуду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

26 травня 2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджуєтьсясвідоцтвом про смерть серії І-ЖД №372460, виданим 27 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з:

земельної ділянки площею 0.5526 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області, масив №70, ділянка №106;

1/302 частина земельної ділянки площею 50.6168 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масивах 50-52 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

1/51 частина земельної ділянки площею 124.9097 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області на масиві 8/6 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою померлого 26 травня 2014 року ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії ІІ-ЖД №257007, виданим 10 листопада 1975 року ОСОБА_3 сільською радою Саратського рай бюро РАЦС Одеської області (а.с.7).

13 вересня 2017 року позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки площею 0.5526 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області, масив №70, ділянка №106 (а.с.14).

Однак, постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області від 10 грудня 2018 року (а.с.24) позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на інше спадкове майно, що належало ОСОБА_4, яке було вище перелічено, у звязку з відсутністю документів, які посвідчують право власності померлого на зазначене нерухоме майно.

Проте, 14 лютого 2005 року на імя ОСОБА_2 на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30 листопада 2004 року №571/А-04 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №273428 на земельну ділянку площею 50.6168 га, яка розташована на масивах №50-52 на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9). У списку співвласників зазначеної земельної ділянки під номером 100 зазначений ОСОБА_4, частка якого у спільній власності складає 1/302 (а.с.10).

14 лютого 2005 року на імя ОСОБА_2 на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30 листопада 2004 року №574/А-04 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №273433 на земельну ділянку площею 124.9097 га, яка розташована на масиві №8/6 на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11). У списку співвласників зазначеної земельної ділянки під номером 17 зазначений ОСОБА_4, частка якого у спільній власності складає 1/51.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4, померлому 26 травня 2014 року, дійсно належали зазначені вище земельні ділянки у відповідних частках.

Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так, враховуючи, що після смерті ОСОБА_4, частина його спадщини успадкована спадкоємцем ОСОБА_1, ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на зазначене спадкове майно за законом.

Крім того, згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції №0.0..1 від 27 листопада 2018 року вбачається, що позивачкою ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 816 гривень 59 копійок ( а.с.1).

Тож, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,264,265,268,272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування за законом на майно ОСОБА_4, померлого 26 травня 2014 року, а саме:

1/302 частку земельної ділянки площею 50.6168 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області, масиви 50-52, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273428, виданого 14 лютого 2005 року згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30 листопада 2004 року № 571/А-04 на ім'я ОСОБА_2;

1/51 частку земельної ділянки площею 124.9097 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Саратського району Одеської області, масив 8/6, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273433, виданого 14 лютого 2005 року згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30 листопада 2004 року № 574/А-04 на ім'я ОСОБА_2.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Саратському районі Одеської області, що знаходиться за адресою: індекс 68200, смт Сарата, вулиця Соборна, 21, Саратський район, Одеська область повернути ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер / з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору (816 гривень 59 копійок) за квитанцією №0.0..1 від 27 листопада 2018 року, отримувач УК у Саратському районі, код отримувача: 38037959, банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 5423, що дорівнює 408 (чотириста вісім) гривень 30 (тридцять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошеннячерез Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Тончева