Справа № 159/892/19 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І. М.
Провадження № 22-ц/802/837/19 Категорія: 50 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позов мотивує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 19.07.2017 року. Під час шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З грудня 2018 року вона з відповідачем не проживає. Відповідач свій обов`язок по утриманню дитини не виконує. Відповідач є працездатним, є фізичною особою - підприємцем, надає послуги по заміні автоскла та обтягуванню салонів автомобілів, має постійне джерело доходів. Інших утриманців немає. Крім обов`язку утримування сина, відповідач зобов`язаний утримувати її, як дружину, з якою проживає дитина до трьох років.

Просить стягнути з ОСОБА_2 в її, ОСОБА_1 , користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області 14 червня 2019 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 15.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з 15.02.2019 року і до досягнення неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років. В решті вимог відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального права, суд не дослідив і неправильно оцінив докази по справі. Стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку можливе лише, якщо платник аліментів має можливість їх сплачувати, а відповідач такої можливості не має. Підприємницькою діяльністю він не займається, його дохід складає заробітна плата у фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 . В нього, крім спільного сина з позивачкою, є на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , 2008 року народження та ОСОБА_8 , 2011 року народження. Заробітна плата за квітень 2019 року склала 3523, 80 грн. Просить скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Рішення суду оскаржується в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1500 грн. і до досягнення дитиною трьохрічного віку і переглядається апеляційним судом в частині оскаржуваних позовних вимог.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 може сплачувати в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини та визначив їх розмір в твердій грошовій сумі, врахувавши фактичні обставини справи, законодавчі норми.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Судом встановлено, що у сторін є спільний син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією довідки № 388 від 13.02.19 р., виданої Дубівською сільрадою Ковельського району Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 є отримувачем допомоги при народженні дитини.

Відповідач ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_6 з 01.04.19 р. і отримав за квітень 2019 р. заробітну плату в сумі 3523 грн. 80 коп.

ОСОБА_2 припинив свою підприємницьку діяльність 13.12.18 р.

Відповідач, крім спільного з позивачкою сина, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується копіями свідоцтв про народження останніх.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів.

У матеріалах справи відсутні докази про наявність у відповідача інших доходів, крім заробітної плати, будь-якого матеріального активу, як джерела виплати аліментів на утримання дружини.

Суд першої інстанції, встановивши обставини справи, не врахував, що на утриманні відповідача знаходиться троє дітей, дійшов помилкового висновку про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на дружину до досягнення дитиною 3-річного віку

Так як утримання дитини є обов`язком відповідача, а виплата допомоги дружині за змістом норми ст. 84 СК України пов`язана з можливістю чоловіка надавати таку допомогу, підстави для стягнення аліментів на утримання позивача відсутні.

А тому, рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини.

Керуючись ст.ст. 367, 374,376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2019 року в даній справі в частині стягнення аліментів на утримання дружини скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді