Ухвала

Іменем України

22 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 490/11486/16-ц

провадження № 61-15525ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на незаконні дії старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Центральний ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області), в якій просила скасувати постанову про скасування постанови про відкриття провадження № 55368339.

Скарга мотивована тим, що виконавець не мав права скасовувати постанову про відкриття, так як виконавчий документ підлягав негайному виконанню, а строк, який передбачав таке право виконавця, закінчився.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 травня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що дії виконавця є правомірними, так як в ухвалі суду, яка є виконавчим документом, не зазначено про дату набрання нею законної сили.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 травня 2018 року скасовано, та постановлено нову про задоволення скарги ОСОБА_2 . Визнано дії старшого державного виконавця Центрального ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 55368339неправомірними.Постанову старшого державного виконавця Центрального ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 03 січня 2018 року про скасування процесуального документа - постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 грудня 2017 року - скасовано, зобов`язано усунути допущені порушення. Стягнуто з Центрального ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 384,20 грн.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що з листопада 2016 року у провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соляні-2», про зобов`язання вчинити певні дії. У справі було призначено судову експертизу, аматеріали справи 24 квітня 2017 року направлені до Регіональної Торгово-промислової палати в Миколаївській області для проведення експертизи. У зв`язку з надходженням клопотання експерта Центральним районним судом міста Миколаєва воно вирішено, та ухвалою суду від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 зобов`язано надати фактичний склад елементів полу у квартирі АДРЕСА_1 шляхом демонтажу частини ламінату площею 1 кв. м до плити перекриття у приміщенні житлової кімнати № 3 площею 15,3 кв. м. В ухвалі зазначено про порядок її оскарження та що такий порядок не зупиняє її виконання. За заявою стягувача ОСОБА_2 ухвала суду від 04 жовтня 2017 року подана на примусове виконання до Центрального ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, на підставі якої старшим державним виконавцем 12 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження. У подальшому 03 січня 2018 року без будь-якого виконання на підставі постанови того ж старшого державного виконавця постанова про відкриття виконавчого провадження від 12 грудня 2017 року була скасована, а стягувачу направлено повідомлення про повернення виконавчого документа через відсутність у ньому дати набрання рішенням законної сили. За змістом статей 3, 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Якщо виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. Виконавчий документ може бути повернутий стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання) (пункт 1 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Відтак, ухвала суду про забезпечення доказів є виконавчим документом відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», а її оскарження не зупиняє виконання, тобто вона є рішенням, яке підлягає негайному виконанню. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 12 грудня 2017 року старшим державним виконавцем винесена у відповідності з вимогами закону і з цих мотивів не підлягала скасуванню. Посилання старшого державного виконавця у своїй постанові від 3 січня 2018 року про скасування процесуального документа на абзац 4 частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» є недоречним, оскільки така постанова винесена не керівником вищого відділу або безпосереднім начальником відділу, а самим державним виконавцем за відсутності у нього таких повноважень. Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції діяв помилково та всупереч вимогам Закону, що регулює виконавче провадження та процедуру винесення судом процесуальних документів про забезпечення доказів.

12 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, а ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 травня 2018 року залишити в силі.

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що висновок апеляційного суду про те, що ухвала Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 жовтня 2017 року є виконавчим документом, зроблено внаслідок неправильного застосування норм процесуального права. Він опинився у становищі, коли існує ухвала Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 жовтня 2017 року, яка визнана апеляційним судом виконавчим документом, що підлягає негайному виконанню, тоді як ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2019 року встановлено інший процесуальний характер ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 жовтня 2017 року, що виключає можливість її примусового виконання. Наявність у справі № 490/11486/16-ц одночасно ухвали Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2019 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2019 року порушує принцип рівності сторін у цивільному процесі та унеможливлює належний захист його інтересів при розгляді цивільної справи. Враховуючи оскарження ним окремо також ухвали Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2019 року, вважає, що остаточний висновок про правовий характер ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 жовтня 2017 року стосовно можливості її оскарження чи примусового виконання має бути зроблено судом касаційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомес де ла Торре проти Іспанії»).

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявником не наведено прикладів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах чи невідповідності висновків суду усталеній судовій практиці, а його доводи зводяться до незгоди з оцінкою апеляційним судом зібраних доказів та встановлених обставин справи.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук
С. О. Карпенко
М. Ю. Тітов