ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 460/1903/16-ц

провадження № 61-23971 св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Авалон-Інтенсив», товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти»,

особа, яка подала апеляційну скаргу - публічне акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк»,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року в складі колегії суддів Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Шандри М. М.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст вимог

25 травня 2016 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 травня 2016 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідачі не мають коштів для сплати 2 100 000 грн боргу за договором позики, однак мають вільне від обтяжень майно, яке може бути передано позивачу в рахунок погашення заборгованості. Вартість майна становить 2 085 122 грн, що майже покриває суму позики.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 01 червня 2016 року заяву задоволено, змінено спосіб і порядок виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 травня 2016 року у справі № 460/1903/16-ц, а саме в рахунок погашення заборгованості зобов`язано ТОВ «Авалон-Інтенсив» передати у власність ОСОБА_1 наступне майно:

- земельну ділянку площею 0,0958 га, кадастровий номер :04:000:0466, що знаходиться на території сільської ради Оліївська, Житомирської області, вартістю 18 681 грн та належить Товариству на підставі Свідоцтва про право власності від 17 жовтня 2013 pоку;

- земельну ділянку площею 0,0822 га, кадастровий номер :04:000:0468, що знаходиться на території сільської ради Оліївська, Житомирської області, вартістю 16 029 грн та належить Товариству на підставі Свідоцтва про право власності від 17 жовтня 2013 року;

зобов`язано ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» передати у власність ОСОБА_1 наступне майно:

- земельну ділянку площею 0,2219 га, кадастровий номер :01:017:002, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, вартістю 400 500 грн та належить Товариству па підставі договору купівлі-продажу від 4 квітня 2013 року № 688;

- земельну ділянку площею 0,30 га, кадастровий номер :01:001:0022, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Іршавський р-н., с. Гребля , вартістю 722 600 грн та належить Товариству на підставі договору купівлі-продажу від 2 вересня 2013 pоку № 1786;

- земельну ділянку площею 0,47 га, кадастровий номер :04:001:0015, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 617 140 грн та належить Товариству на підставі договору купівлі-продажу від 7 березня 2014 року №400.

Суд першої інстанції виходив із того, що невиконання боржниками в повному обсязі судового рішення в частині виплати грошових коштів є винятковим випадком у розумінні статті 373 ЦПК України, що є підставою для зміни способу і прядку виконання рішення.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» задоволено, ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 червня 2016 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що ухвалою суду першої інстанції безпосередньо порушуються права ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк», оскільки вирішено питання, зокрема, щодо нерухомого майна, яке належить останньому.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У червні 2017 року ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Заперечення на касаційну скаргу

Заперечення на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11 травня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено та в солідарному порядку стягнуто з ОСОБА_2 , ТОВ «Авалон-Інтенсив», ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» на користь позивача 2 100 000 грн боргу за договором позики.

25 травня 2016 року ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну та спосіб виконання вказаного рішення.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11 травня 2016 року визнано право власності за ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:002 площею 0,2219 га.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Тлумачення статті 13, частини першої статті 292 ЦПК України у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, дозволяє стверджувати, що правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції наділені, у тому числі й особи, які не брали участі в справі, за умови, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Установивши, що ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк»є власником земельної ділянки, яку ухвалою суду першої інстанції передано у власність ОСОБА_1 , апеляційний суд зробив правильний висновок, що суд першої інстанції вирішив питання про права та обов`язки банку, не залучивши його до участі в справі, а тому наявні правові підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Ураховуючи викладене, підстави вважати, що апеляційний суд, встановивши обставини, що мають значення для вирішення даної справи, неправильно застосував норми матеріального права чи допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук