Ухвала

20 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 490/11564/17

провадження № 61-9776ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року у справі за позовом Миколаївського обласного центру екстреної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Миколаївського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради 37 115 грн 84 коп. відшкодування майнової шкоди, 2 000 грн витрат на проведення експертного дослідження та судовий збір в сумі 1 600 грн, всього стягнуто 40 715 грн 84 коп.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2019 року повернуто заявнику.

У травні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2019 року. Поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, ОСОБА_1 необхідно було уточнити прохальну частину касаційної скарги, зокрема зазначити, які саме судові рішення попередніх інстанцій заявник просить скасувати та, яке рішення він просить ухвалити за наслідками розгляду його касаційної скарги відповідно до вимог статті 409 ЦПК України; зазначити в чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; сплатити судовий збір.

На виконання ухвали суду заявник надіслав касаційну скаргу у новій редакції, у якій просить скасувати рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року. До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору.

При цьому уподаній касаційній скарзі ОСОБА_1 не навів жодної підстави оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року в касаційному порядку, а лише навів перелік норм Конституції України та ЦПК України, які на його думку, порушені судом першої інстанції, проте не вказав, у чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги. Посилання лише на те, що судами порушені норми матеріального та процесуального права не дають підстав для відкриття касаційного провадження.

Мотивувальна частина касаційної скарги складається із формального посилання на неправильність та незаконність судового рішення першої інстанції, яке не переглядалось по суті судом апеляційної інстанції.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Отже, станом на 20 серпня 2019 року ухвала Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2019 року заявником не виконана, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик