465/6234/18
2-з/465/108/19
У Х В А Л А

Іменем України

19.12.2019 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С. М.

при секретарі судового засідання Іваник Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності фірми "Техноком", ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої Людмили Іванівни, державного реєстратора виконкому Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про скасування незаконного рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та витребування майна -

встановив:

позивач звернулася в суд із позовом про скасування незаконного рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та витребування майна.

Вказана цивільна справа перебувала в провадженні судді Мартинишин М. О.

20.08.2019р. справа передана судді Дзеньдзюрі С. М. на підставі перебування судді у відпустці та згідно розпорядження в.о. керівника апарату суду №100/Р від 20.08.2019 року.

21.08.2019р. ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюри С. М. вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та розпочато здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

17.12.2019 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить в якості забезпечення позову накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 01) та 5-а (реєстраційний номер ) по АДРЕСА_3 , які належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальностю фірмі "Техноком".

Заяву обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 не надавала будь якого права розпоряджатись вказаними вище квартирами, власником яких вона була, не вчиняла жодних дій щодо їх відчуження, не надавала будь яких доручень іншим особам на право користування та розпорядження данними квартирами. Вважає, що відчуження таких відбулось незаконно та проти її волі, грубо порушуючи норми цивільного законодавства. Разом з тим, є всі підстави вважати, що зазначені квартири, які являються предметом даного позову та право власності на які оспорюється в судовому порядку, як вбачається з обставин справи, також вподальшому можуть бути відчужені невідомим особам з можливим використанням підроблених документів. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до грубих порушень прав, свобод та інтересів позивача.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Одним із способів забезпечення позову, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, являється накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про забезпечення позову та враховуючи вищезазначене, суд вважає, що така заява не підлягає до задоволення, оскільки позивач не обґрунтував підстав для забезпечення позову та не надав суду будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечить ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Разом з тим, при вирішенні даної заяви суд бере до уваги той факт, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14.09.2018 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002360 від 07.08.2018 року, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 визнана потерпілою, накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись, на об`єкт нерухомого майна під реєстраційним номером 01 квартиру АДРЕСА_4 , загальна площа якої становить 62 кв.м, житлова площа - 41,7 кв.м; та на об`єкт нерухомого майна під реєстраційним номером квартиру АДРЕСА_4 , загальна площа якої становить 28,5 кв.м, житлова площа - 18,6 кв.м.

А відтак, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153, 247, 260, 261, 353 -355 ЦПК України -

ухвалив:

У задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності фірми "Техноком", ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої Людмили Іванівни, державного реєстратора виконкому Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про скасування незаконного рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та витребування майна - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Повний текст ухвали складено 19.12.2019 року.

Суддя: Дзеньдзюра С. М.