Провадження № 2/686/1541/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі судового засідання - Д`яковичу О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача - ОСОБА_2 ,

за участю відповідача - ОСОБА_3 ,

за участю відповідача - ОСОБА_4 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

за участю представника третьої особи без самостійних вимог - Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області - Плюх В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 за участю третьої особи без самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог - Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою посилаючись на те, що вона придбала за договором купівлі-продажу 1/2 частину житлового будинку та земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,10 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Суміжна, з її земельна ділянка, належить ОСОБА_3 , оскільки вона є співвласницею житлового будинку. Проте, самостійно визначаючи межі своєї ділянки в натурі, відповідачі виставили бетону огорожу, чим зайняли частину земельної ділянки, що належить позивачу. ОСОБА_3 ігнорує її прохання усунути перешкоди в користуванні захопленою земельною ділянкою - знести огорожу. Внаслідок таких дій із сторони відповідача ОСОБА_3 позивач позбавлена можливості вільно володіти, користуватися, розпоряджатися належною їй частиною земельної ділянки, що була самовільно захоплена та огороджена. Внаслідок чого в неї немає можливості заїзду на земельну ділянку, оскільки проїзд, що мав би складати 3 м, складає лише 1 м 90 см., що робить неможливим заїзд до житлового будинку, в якому проживає позивач.

ОСОБА_1 посилається на те, що поряд з її домоволодінням проживає ОСОБА_4 , якій належить земельна ділянка по АДРЕСА_2 . Вона також не самовільно змістила встановлену межу земельної ділянки та поставила на території земельної ділянки позивача бетонний стовп та від стовпа протягнула огорожу на частину земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 , в результаті чого прохід до земельної ділянки та сама земельна ділянка зменшилась.

Відповідно до технічного висновку щодо обстеженню земельної ділянки по АДРЕСА_2 , при обстежені зазначеної ділянки було встановлено, що доступом до земельної ділянки, яка належить позивачу, слугує проїзд шириною 2,00 м, а також виявлена розбіжність між даними, внесеними в базу Держгеокадастру, адже згідно координат, внесених в базу на дану земельну ділянку, ширина проїзду має становити 2,98 м.

ОСОБА_1 вважає, що вправі вимагати усунення вчинених їй перешкод у здійсненні права власності належною їй земельною ділянкою, оскільки спірна бетонна огорожа встановлена без згоди власника земельної ділянки, на якій її розміщено, вказану огорожу має бути демонтовано, а ОСОБА_3 - заборонити чинити перешкоди позивачу в користуванні належною їй земельною ділянкою.

Просить зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , площею 0,10 га шляхом демонтажу встановлених на частині вказаної земельної ділянки бетонної огорожі зі сторони земельної ділянки по АДРЕСА_3 , а також шляхом демонтажу бетонного стовпа та усього паркану по периметру, що встановлений на вказаній земельній ділянці та знаходиться зі сторони земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 25 листопада 2016 року відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2016 року за клопотанням відповідача - ОСОБА_4 витребувано в БТІ м. Хмельницького витребувано інвентаризаційну справу на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20 березня 2017 року за клопотанням позивача залучено як співвідповідача - ОСОБА_6 .

ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , площею 0,10 га шляхом демонтажу встановлених на частині вказаної земельної ділянки бетонної огорожі зі сторони земельної ділянки по АДРЕСА_3 , а також зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного стовпа та усього паркану по периметру, що встановлений на вказаній земельній ділянці та знаходиться зі сторони земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 4 квітня 2017 року призначена по справі судову земельно - технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24 липня 2017 року відновлено провадження у справі та справа призначена до судового розгляду, оскільки експерту не було надано документи , необхідні для проведення експертизи.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 2 квітня 2017 року призначена по справі судову земельно - технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 8 листопада 2018 року відновлено провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного стовпа та усього паркану по периметру, що встановлений на вказаній земельній ділянці та знаходиться зі сторони земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та її представник просили відмовити у задоволенні позову , посилаючись на його безпідставність, зазначили що висновок експерта, який наявний у матеріалах справи не є допустимим доказом, оскільки Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру» помилково внесло у базу координати земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , змістивши їх вліво на земельну ділянку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтверджується матеріалами справи. Висновок експерта є суперечливим і не може бути належним доказом. Межові знаки між означеними земельними ділянками встановлені понад 50 років тому.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

У судове засідання відповідач ОСОБА_6 не прибула, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність .

У судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ( замінено Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області) зазначила, про те, що спірні земельні ділянки не належать до земель державної власності, тому при вирішенні означеного спору представник покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення учасників справи та процесу , експерта , свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд площею 0,1000 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 ) згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28411295 від 21.10.2014 року. Підставою виникнення права власності є договір купівлі - продажу від 21.10.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_1 купила земельну ділянку площею 0,1000 га, розташована за адресою : АДРЕСА_1 . Означена земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Площа, конфігурація та проміри лінії земельної ділянки відповідають площі, конфігурація та промірам ліній зазначених у технічній документації.

ОСОБА_9 , попередній власник означеної земельної ділянки, отримав земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку на підставі державного акту на праві власності на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26.11.1998 року за № 676.

Відповідно до ст.55 Закону України « Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо - геодезичних та картографічних матеріалів . Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Погодження меж земельної ділянки є частиною кадастрового плану , який у свою чергу, є складовою технічної документації, необхідної для передачі громадянам земельної ділянки на право приватної власності.

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) були погоджені зі суміжними землекористувача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що підтверджується актом відновлення (погодження) меж земельної ділянки на місцевості від 15.02.2013 р. Межові знаки земельної ділянки ОСОБА_9 збігались в натурі з металевою огорожею (сіткою) по периметру ділянки.(а.с. 103)

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявне звернення компетентним органам ОСОБА_9 від 3.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального органу про те, що він не заперечує проти перенесення землі спільного користування в кінець межі земельної ділянки ОСОБА_3 , для його подальшого користування, а саме - проходу до його житлового будинку. (а.с. 21)

Право ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд , яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 площею 0,10 га підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 292240 , зареєстрованого 19.05.2010 року .

ОСОБА_4 , ОСОБА_6 отримали право власності на означену земельну ділянку у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2008 року.

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) були погоджені зі суміжними землекористувача - ОСОБА_9 та ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , що підтверджується актом відновлення (погодження) меж земельної ділянки на місцевості від 22.01.2010 р. .(а.с. 53)

ОСОБА_3 належить на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.02.2012 року земельна ділянка площею 0,0060 га для обслуговування житлового будинку за номером АДРЕСА_3 , виданого на підставі договору міни від 14.05.2001 року за № 3190 та земельна ділянка площею 0, 0970 га для обслуговування житлового будинку за номером АДРЕСА_3 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.02.2012 року .

Згідно правовстановлюючих документів порушення меж або накладення земельної ділянки належної ОСОБА_4 та ОСОБА_6 площею 0,10 га , яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 площею 0,1000 га, розташована за адресою : АДРЕСА_1 ) відсутнє.

Судом встановлено, що згідно висновку судової земельно - технічної експертизи № 297/2698/17-26 фактична площа та конфігурація земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд, що належить на праві власності ОСОБА_1 , яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 ) не відповідає площі та конфігурації , яка зазначена у технічній документації із землеустрою , є більшою на 0, 0064 га від площі зазначеної в технічній документації з землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі, виготовленої ТОВ «Земельно - аграрний центр «Карат`ий 2013 р. (а.с. 14 експертного висновку).

Експертом також зазначено, що має місце зміщення усіх земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів відносно фактичних меж в північно - східному та південно - східному напрямках.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 за участю третьої особи без самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити, оскільки позивач не надала суду належних та допустимих доказів щодо порушення її прав.

Керуючись ст. ст. ст. 10, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України, ст. 391 Цивільного кодексу України суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 за участю третьої особи без самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 20 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Логінова С.М.