Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 757/20293/19-ц

провадження № 61-17147св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Міністерство охорони здоров`я України, Національний медичний університет імені О. О. Богомольця,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Національного медичного університету імені О. О. Богомольця на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року у складі судді Шкоріної О. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства охорони здоров`я України, Національного медичного університету імені О. О. Богомольця про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року у складі судді Соколова О. М. відкрито провадження у справі.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року апеляційну скаргу Національного медичного університету імені О. О. Богомольця повернуто особі, яка її подала.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що Національний медичний університет імені О. О. Богомольця вже подав аналогічну апеляційну скаргу на те саме судове рішення, а прийняття двох апеляційних скарг, однакових за змістом, від однієї особи, на те ж саме судове рішення не передбачено нормами ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2019 року Національний медичний університет імені О. О. Богомольця подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судове рішення апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги є помилковим, оскільки така процесуальна дія суду не передбачена ЦПК України.

Вважає, що нормами ЦПК України не заборонено подавати декілька апеляційних скарг від однієї особи на те ж саме судове рішення та суд, встановивши, що вони обидві відповідають вимогам ЦПК України, повинен був відкрити апеляційне провадження у справі по двох апеляційних скаргах, а не повертати одну із скарг особі, яка їх подала.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Клян А. Ф., подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу Національного медичного університету імені О. О. Богомольця, в якому вказує, що відповідач зловживає процесуальними правами, а оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Національного медичного університету імені О. О. Богомольця задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Встановивши, що Національний медичний університет імені О. О. Богомольця подав дві аналогічні за змістом апеляційні скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року через суд першої інстанції та прямо до апеляційного суду, суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення однієї із них, вказавши, що прийняття двох апеляційних скарг, однакових за змістом, від однієї особи, на те ж саме судове рішення не передбачено нормами ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що нормами ЦПК України не заборонено подавати декілька апеляційних скарг від однієї особи на те ж саме судове рішення та суд, встановивши, що вони обидві відповідають вимогам ЦПК України, повинен був відкрити апеляційне провадження у справі по двох апеляційних скаргах, а не повертати одну із скарг особі, яка їх подала, є безпідставними.

Відповідно до статті 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних (далі - Конвенція) свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції та висновкам ЄСПЛ в контексті «права на справедливий суд».

Відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ніяк не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом. Також згідно з частинами 2, 3 статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, пропорційність, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, що б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду, яке визначене статтею 355 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 514/134/17 (провадження № 61-12112сво18).

Тобто, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи нормами ЦПК України передбачена можливість учаснику процесу за його вибором подати апеляційну скаргу через суд першої інстанції або напряму до апеляційного суду, проте не надано права подавати дві аналогічні за змістом скарги на те ж саме судове рішення, що може бути розцінено судом, як зловживання процесуальними правами, і є неприпустимим.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

За змістом статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, оскільки одна з апеляційних скарг Національного медичного університету імені О. О. Богомольця на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року була прийнята судом апеляційної інстанції до розгляду та за нею було відкрито апеляційне провадження у справі ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року (том 2, а. с. 78), посилання заявника на порушення його прав на доступ до правосуддя та перешкоджання апеляційному оскарженню судового рішення, є безпідставними, а доводи про незаконність оскаржуваної ухвали не заслуговують на увагу, висновків апеляційного суду не спростовують, на законність його судового рішення не впливають, оскільки судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу, що відповідає положенням статті 6 Конвенції.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національного медичного університету імені О. О. Богомольця залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк