УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26 грудня 2019 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

заявниця звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви.

Вивчивши матеріали цивільної справи наказного провадження, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До матеріалів заяви про видачу судового наказу долучено довідку видану відділом реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 19.12.2019 року № 16.01-0816315 з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , 1981 року народження, ОСОБА_1 , 1980 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження.

Разом із тим, з наведеного вбачається, що стягувач, боржник та неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають за однією адресою.

Крім того, відомості на підтвердження місце проживання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із заявником в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки до заяви не додані документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 165, 166, 261, 353, 354 ЦПК України, ст.183 СК України суд

п о с т а н о в и в:

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Любчик