Справа № 149/2165/18
Провадження №2/149/45/19
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участі позивача-відповідача ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2

відповідача-позивача ОСОБА_3, її представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про зміну розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, який мотивовано тим, що на підставі рішення Хмільницького міськрайонного суду від 07.09.2006 року позивач сплачує аліменти на користь відповідача на утримання їх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки всіх видів доходів, починаючи з 14.08.2006 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальне становище позивача істотно змінилось, оскільки він зареєстрував шлюб з іншою жінкою від якого у них народилась дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім цього, відповідач усиновив сина своєї другої дружини ОСОБА_8, а тому на його утриманні перебуває троє дітей, що ставить його у край важке матеріальне становище. В зв»язку з викладеним вважає, що сплата аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у встановленому рішенням суду розмірі ставить у нерівне становище двох його інших дітей, а тому просить зменшити їх стягнення з ј частки до 1/6 частки.

Ухвалою суду від 18.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження та запропоновано відповідачу подати у встановлений судом п»ятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву.

09.10.2018 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3, про зміну розміру аліментів, яка мотивована тим, що на підставі рішення Хмільницького міськрайонного суду від 07.09.2006 року позивач-відповідач сплачує аліменти на користь відповідача-позивача на утримання їх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки всіх видів доходів, починаючи з 14.08.2006 року та до досягнення дитиною повноліття. Свої обов»язки по утриманню сина ОСОБА_1 виконує неналежним чином, аліменти сплачує невчасно, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 39978 грн., вихованням не займається та взагалі не спілкується. На даний час у відповідача-позивача погіршилось матеріальне становище, оскільки неповнолітній син ОСОБА_6 01.09.2017 року поступив на навчання до Державного навчального закладу «Гущинецького вищого професійного училища, яке знаходиться в іншому населеному пункті, що обумовлює додаткові витрати по його утриманню, а саме витрати пов»язані із поїздками дитини до навчального закладу та додому, харчування, придбання навчальної літератури та інше. Крім того, 12.12.2011 року у відповідача-позивача народилась ще одна дитина, яка повністю перебуває на її утриманні,. Вказані обставини змусили відповідача-позивача звернутись до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів на тверду грошову суму в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

10.10.2018 року ухвалою суду цивільну справу призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження.

31.10.2018 року позивачем відповідачем подано відзив на зустрічну позовну заяву у якому ОСОБА_1 просить відмовити у її задоволенні, оскільки обставини на які посилається ОСОБА_3 не свідчать про необхідність збільшення розміру аліментів, оскільки мова йде про додаткові витрати на дитину. Крім того, зазначає, що утримання іншої дитини відповідача-позивача не входить до обов»язків позивача-відповідача.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом свої позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, а в зустрічному позові відмовити. Зазначив, що він не має можливості сплачувати аліменти на сина ОСОБА_6 у визначеному в судовому рішенні розмірі, оскільки на даний час на його утриманні знаходяться ще двоє дітей. Він же офіційно не працює, займається посезонно перевозками товарів в межах України. Крім того вказав, що на момент постановлення рішення суду про стягнення з нього аліментів також офіційно не працював. На обліку в центрі зайнятості не перебуває. Проте незважаючи на вказані обставини по мірі можливості додатково допомогає сину шляхом пересилання коштів на картку приватбанку. Усвідомлює, що син потребує допомоги, проте він не взмозі виплачувати аліменти у встановленому розмірі, а тим більше збільшений їх розмір, як того просить відповідач-позивач. Також зазначив, що звернувся лише тепер з даним позовом, оскільки ще й збільшився на законодавчому рівні розмір мінімальної заробітної плати в зв»язку з чим від щомісячно вимушений сплачувати по дві тисячі гривень щомісячно для того щоб погасити заборгованість по аліментам.

Представник позивача-відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, що зазначені в позовній заяві. Крім того зазначив, що зміна сімейного стану позивача, оскільки він ще й утримує двоє дітей є істотною обставиною для зменшення розміру аліментів, а тому просив відмовити в зустрічному позові.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 підтримала зустрічний позов та просила відмовити у первісному позові, зазначивши, що син ОСОБА_6 перебуває на повному її матеріальному утриманні. ОСОБА_1 не виконує своїх батьківських обов»язків по відношенню до сина ОСОБА_6. Аліменти сплачуються нерегулярно та не в повному обсязі внаслідок чого виникла заборгованість. Вона ж не працює, перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, яка також перебуває на її утриманні, оскільки у неї статус «одинокої матері». Навчання сина потягло додаткові витрати на його утримання, а розмір аліментів, які сплачує позивач-відповідач не забезпечують його потреб.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_4 зустрічні позовні вимоги підтримав, а в первісному позові просить відмовити, оскільки ОСОБА_1 не доведено зміну його матеріального стану.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_9 є сторони по справі (а.с. 31)

Згідно виконавчого листа, виданого Хмільницьким міськрайонним судом 07.09.2006 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі ј частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а.с.6, 35-36)

19.04.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб (а.с. 7) від якого у них 24.04.2009 року народилась дочка ОСОБА_7 (а.с.8)

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 26.12.2011 року позивачу-відповідачу дозволено усиновити дитину ОСОБА_8 (а.с.9-11)

До складу сім»ї ОСОБА_1 входять дружина та двоє його дітей (а.с. 12)

Відповідно до свідоцтва про народження у відповідача-позивача народився 12.12.2011 року син ОСОБА_11 (а.с.33), відомості про батька якого записано відповідно до ст. 135 СК України (а.с. 39)

Відповідно до довідки виданої виконкомом Порицької сільської ради, до складу сім»ї ОСОБА_3 входять двоє синів (а.с. 34)

Довідкою-розрахунком підтверджується наявність заборгованості по сплаті ал7)іментів позивачем-відповідачем (а.с. 37)

Довідкою, виданою ДНЗ «Гущенецьке ВПУ» Калинівського району, підтверджується навчання сина ОСОБА_6 (а.с.38)

Суд, заслухавши сторін, дослідивши надані докази. Прийшов до наступного.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно достатті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 182 СК України , при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно достатті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту первісного позову та пояснень позивача-відповідача та його представника, обставинами які свідчать про необхідність зменшення призначеного судом розміру аліментів є наявність у позивача на утриманні інших двох дітей, що потягло за собою зміну його матеріального стану в бік погіршення.

Проте, позивачем-відповідачем не подано доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального становища у зв»язку з наявністю на його утриманні двох інших дітей, не доведено неможливість сплати ним аліментів, у визначеному рішенням суду від 2006 року розмірі. Зменшення розміру аліментів у зв'язку з наявністю на утриманні позивача-відповідача інших дітей без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не сприятиме належному забезпеченню його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та суперечитиме його інтересам.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 640/10064/16-ц від 09.08.2018 року.

Крім того, суд зазначає, що позивач-відповідач особа молодого віку, працездатний, а тому може сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 07.09.2006 року на утримання свого сина з яким спільно не проживає та який, крім іншого, навчається у вищому професійному училищі та потребує матеріальної допомоги.

В зв»язку з наведеним, суд вважає, що підстав для задоволення первісного позову в судовому засіданні не встановлено.

Підстав для задоволення зустрічного позову суд також не вбачає, оскільки відповідачем-позивачем не доведено зміну її матеріального стану. Крім того, ОСОБА_3 у своєму позові посилається на те, що необхідність у збільшенні розміру аліментів пов»язана з навчанням її сина ОСОБА_6, в зв»язку з чим потребує додаткових матеріальних витрат, які вона сама не взмозі нести.

Однак, згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, наявність додаткових витрат не є підставою для збільшення розміру аліментів. Однак, позивач не позбавлена можливості, у разі наявності обставин, звернутися до суду з позовом про їх стягнення.

Керуючись ст.ст.180,182, 185,192 СК України, ст. 12, 264,265,268,273,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів - відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про зміну розміру аліментів - відмовити..

Судові витрати залишити за сторонами.

Дата складення повного судового рішення - 05.02.2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Робак М. В.