02.12.2019 Справа № 756/84/18
Унікальний номер судової справи 756/84/18
Номер провадження 2/756/841/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценка О.М.,

за участі секретаря судових засідань Пляса Р.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів упущеної вигоди. Вимоги позову обґрунтовані тим, що Старокостянтинівським відділом поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області в жовтні 2016 року проводилась перевірка по заяві відповідача про те, що 04.10.2016 з території філії «Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал», що по АДРЕСА_1 за вказівкою в.о. начальника філії Кучера В.О. невстановленим автомобілем було вивезено грейфер та поліспасті блоки у комплекті у невідомому напрямку. Відповідач займає посаду головного фахівця з безпеки філії «Старокостянтинівський завод ЗБШ» департаменту безпеки ПАТ «Укрзаліниця». Фактично у своїй заяві ОСОБА_2 вказав, що в.о. начальника філії «Старокостянтинівський завод ЗБШ» Кучер В.О. та ФОП ОСОБА_1 здійснили крадіжку майна з підприємства, а всі документи (договір, акти приймання-передачі) фальсифіковані. В Старокостянтинівську відділі поліції позивач надавав пояснення про те, що передача майна (грейфера) відбулась згідно умов договору №19/05 від 19.05.2015 року, який діяв до 31.12.2016. 02.09.2016 р. між позивачем та ПАТ «Українська залізниця» в особі в.о. начальника філії «Старокостянтинівський завод ЗБШ» було підписано акт приймання передачі майна (грейфера) на переобладнання. У зв`язку з тим, що відповідач безпідставно звернувся із заявою про злочин, а також поширював інформацію про те, що позивач здійснив крадіжку, позивач змушений був повернути грейфер для замовника без здійснення переобладнання. Оскільки в.о. начальника філії «Старокостянтинівський завод ЗБШ» Кучер В.О. перебував у відпустці, а співробітник який тимчасово виконував обов`язки начальника філії відмовився підписувати акт від 06.10.2016 про повернення грейфера, вказаний акт із супровідним листом 06.10.2016 позивачем було направлено на адресу замовника. Згідно з калькуляцією на переобладнання грейфера кошторисний прибуток позивача мав би становити 8468 грн. Отже, в даному випадку здійснювалась господарська операція між двома господарюючими суб`єктами - філією «Старокостянтинівський завод ЗБШ» та ФОП ОСОБА_1 . Будь-яких претензій один до одного щодо передачі для переобладнання грейфера вони не мали і не маємо. Відповідач безпідставно звернувся із заявою про злочин в Старокостянтинівський відділ поліції. Навіть після ознайомлення з усіма документами відповідач продовжує стверджувати, що відбулась крадіжка. В липні 2017 року відповідач звернувся в Старокостянтинівську місцеву прокуратуру з аналогічною заявою, в якій знову стверджує, що відбулась крадіжка майна, яку спільно вчинили начальник філії «Старокостянтинівський завод ЗБШ» Кучер В.О. та ФОП ОСОБА_1 . Знову ж таки, незважаючи на те, що на той час він уже був ознайомлений з усіма документами по цій господарський операції. Інформацію про «крадіжку» грейфера відповідач поширював і серед працівників «Старокостянтинівський завод ЗБШ».

18.09.2017 між ФОП ОСОБА_1 та СТОВ «Новий шлях» було укладено договір на виконання робіт (надання послуг) №18/09/17. Позивач як виконавець по договору, мав на виконати роботи по капітальному ремонту причепа ТСП-16 (ремонт ходової частини, заміна шин, виготовлення кузова, модернізація рами, модернізація гідравлічної системи, ремонт гальмівної системи). Замовник надав для капітального ремонту два напівпричепа ТСП-16. 25.10.2017 СТОВ «Новий шлях» перерахувало для ФОП ОСОБА_3 І 30000 грн. як попередню оплату. Надалі замовник направив позивачу листа №134 від 31.10.2017 про розірвання договору на виконання робіт та просив повернути суму попередньої перерахованої оплати і майно (причепи). В листі зазначалось, що договір розривається у зв`язку з отриманням інформації щодо сумнівної ділової репутації, а саме проведення відділом поліції розслідування стосовно вчинення позивачем кримінального правопорушення, а саме викрадення майна у філії «Старокостянтинівський завод ЗБШ» Укрзалізниця та вважають недоцільною співпрацю по договору виконання робіт. Позивач змушений був повернути для СТОА «Новий шлях» 30000 грн. попередньої оплати. Згідно з кошторисом на капітальний ремонт напівпричепа ТСП-16 прибуток позивача, як виконавця робіт, становив би 44866,54 грн. за ремонт одного напівпричепа. Замовник передав для капітального ремонту 2 напівпричепи. Прибуток від ремонту 2-х напівпричепів становив би 44866,54 грн. *2 89733,08 грн. По двох договорах позивач недоотримав прибутку 98201,08 грн., з розрахунку: 8468 грн. (по договору №19/05 від 19.05.2015 року) + 89733,08 грн. (по договору №18/09/17 від 18.08.2017 р.) 98201,08 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 11, 22, 269 ЦК України просить стягнути з відповідача на свою користь 98201,08 грн. упущеної вигоди.

Ухвалою суду від 19.01.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору виконання робіт №19/05 від 19.05.2015, укладеного між позивачем та ДП «Старокостянтинівський завод ЗБШ» (замовник), позивач зобов`язався за завданням замовника виконати роботи по обробленню металів, в порядку на умовах, визначених цим договором. Вартість робіт визначається в рахунках-фактурах, актах виконаних робіт (наданих послуг) регулюється сторонами по факту їх надання по результатах кожного календарного місяця та фіксується в актах про здачу-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 5).

Додатковою угодою до договору виконання робіт №19/05 від 19.05.2015, укладеною між позивачем та ДП «Старокостянтинівський завод ЗБШ» 19.11.2015, визначено строк дії договору - договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016 (а.с. 6).

Як вбачається з акту приймання-передачі майна до договору №19/05 від 19.05.2015, позивач 02.09.2016 отримав від замовника на переобладнання позивачем майно - грейфер (а.с. 7).

Відповідно до акту приймання-передачі майна до договору №19/05 від 19.05.2015, позивач 05.10.2016 передав замовнику майно без переобладнання - грейфер (а.с. 8).

За договором виконання робіт (надання послуг) №18/09/17 від 18.09.2017, укладеним між позивачем (виконавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Новий шлях» (замовник), позивач зобов`язався за завданням замовника виконати роботи по капітальному ремонту причепа ТСП-16 (ремонт ходової частини, заміна шин, виготовлення кузова, модернізація гідравлічної системи, ремонт гальмівної системи), в порядку та на умовах, визначених договором. Вартість робіт визначається в рахунка-фактурах та фіксується в актах про здачу-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 11).

Відповідно до додатку №1 до Договору виконання робіт №18/09/17 від 18.09.2017 вартість робіт по капітальному ремонту причепа ТСП-16 з урахуванням ПДВ становить 349920,00 грн. (а.с. 12).

Згідно з кошторисом, складеним ФОП ОСОБА_1 , вартість капітального ремонту напів-причепа ТСП-16 складає 174960,00 грн. (а.с. 13).

СТОВ «Новий шлях» направило на адресу позивача лист про розірвання договору виконання робіт від 31.10.2017, відповідно до якого повідомляє, що у зв`язку з отриманням інформації щодо сумнівності ділової репутації позивача, а саме проведення відділом поліції розслідування стосовно вчинення позивачем кримінального правопорушення, а саме викрадення майна у філії Старокостянтинівський завод ЗБШ ПАТ «Укрзаліниця» вважають недоцільною співпрацю по договору виконання робіт. А також, просили повернути попередню оплату в розмірі 30000,00 грн. та майно до 15.11.2017 (а.с. 14).

Відповідно до платіжного доручення №479 від 01.11.2017 позивач повернув СТОВ «Новий шлях» попередню оплату по договору в розмірі 30000,00 грн. (а.с. 16).

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 Господарського кодексу України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Суб`єктом права вимоги (потерпілим) у зазначеному зобов`язанні може бути будь-яка особа, якій заподіяно шкоду. Носієм обов`язку відшкодувати шкоду, в свою чергу, можуть виступати: безпосередній заподіювач шкоди та інші особи (незавдавачі шкоди), на яких законом покладено обов`язок із відшкодування шкоди.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивач як сторона по справі зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач не довів обставини, на які посилався, як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: 31146 Хмельницька обл АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення грошових коштів упущеної вигоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення - 02.12.2019.

Суддя О.М. Луценко