05.02.2019 Суддя Глібко О. В..
Справа № 644/4160/18
Провадження № 4-с/644/2/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Глібко О.В.,

при секретарі Шпиця Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3, боржник ОСОБА_4 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

ВСТАНОВИВ:

Представником заявника ОСОБА_1- ОСОБА_5 подано до суду скаргу, яку в подальшому уточнив та просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо ненадання жодної інформації про хід виконавчого провадження і вчиненні виконавчі дії, не проведення жодних виконавчих дій по відповідному виконавчому провадженню відносно боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» в межах виконавчого провадження за № 53736042. Зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 провести усі необхідні виконавчі дії та стягнути і перерахувати на користь ОСОБА_1 належні їй кошти з ПАТ КБ «ПриватБанк» в межах виконавчого провадження за № 53736042.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що Орджонікідзевський районний суд м. Харкова на виконання рішення від 19.05.2016 року, яке набрало законної сили 08.02.2017 року видав два виконавчі листи про стягнення з ПАБ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованості суми вкладу за договором № SAMDN7034 у розмірі 26846,57 доларів США та проценти 2794,62 доларів США, всього 29641,19 доларів США, а також судового збору в сумі 6090 грн. 24.04.2017 року були відкриті виконавчі провадження за № 53735971 та № 53736042. 01.12.2017 року Директором Департаменту ДВС Міністерства юстиції України прийнято постанову про передачу виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України для подальшого виконання. 06.03.2018 року старшим державним виконавцем відділу ОСОБА_3 було прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження: АСВП № 53735971 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 6090 грн. та АСВП № 53736042 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» суму вкладу у розмірі 26846,57 доларів США та проценти 2794,62 доларів США, всього 29641,19 доларів США.

Починаючи з 06.03.2018 року жодних виконавчих дій державним виконавцем не було проведено, представником стягувача неодноразово надсилалися на імя державного виконавця заяви, запити, адвокатські запити про надання інформації про хід виконання виконавчого провадження, про вжиті виконавчі дії за вказаними виконавчими провадженнями, а також про надання постанови про відкриття виконавчих проваджень. Однак попри всі звернення, жодної інформації про хід виконавчих проваджень, жодних виконавчих документів надіслано не було. Державний виконавець обмежувався надсиланням ідентичних відповідей на запити, таким чином повністю ігноруючи норми Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, державному виконавцю надсилалося клопотання про накладення штрафу на боржника, у звязку із невиконанням рішення суду, на це клопотання відповіді від державного виконавця взагалі не було надано. Така бездіяльність державного виконавця в реалізації наданих повноважень зі здійсненні заходів з примусового виконання рішення суду є неправомірною та такою, що порушує права стягувача на своєчасне та в повному обсязі виконання рішення суду. Зазначив, що станом на 20.11.2018 року виконавче провадження за № 53735971 завершено. За результатами виконавчого провадження ОСОБА_1 було перераховано кошти в сумі 6090 грн. Станом на 20.11.2018 року в межах виконавчого провадження за № 53736042 ОСОБА_1 було перераховано кошти у сумі 29470,4 доларів США. Проте, незважаючи на це, повна сума так і не була перерахована, залишок складає 170,79 доларів США, так само як і авансовий внесок у сумі 15940 грн. Тобто з моменту відкриття виконавчого провадження за № 53736042 пройшло півтора роки, що є неприпустимим і порушує право стягувача на своєчасне виконання рішення суду Перерахування ОСОБА_1 значної, але не повної суми коштів в межах виконавчого провадження за № 53736042 не може слугувати фактом звільнення від відповідальності державного виконавця за бездіяльність щодо проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню за № 53736042.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник не прибули, подали клопотання про розгляд скарги без їх участі, скаргу підтримують у повному обсязі.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не прибув, подав заяву з проханням проводити розгляд справи без участі представника, проти задоволення скарги заперечує , так як кошти ОСОБА_1 сплачені в повному обсязі і виконавчі провадження завершені.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою суду від 13.06.2018 року провадження у справі було відкрито, скарга призначена до судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду від 19.05.2016 року, яке набрало законної сили 18.11.2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова видав два виконавчі листи про стягнення з ПАБ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованості суми вкладу за договором № SAMDN7034 у розмірі 26846,57 доларів США та проценти 2794,62 доларів США, всього 29641,19 доларів США, а також судового збору в сумі 6090 грн. (а.с. 10, 11)

На виконання постанови директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України прийнято постанову про передачу виконавчого провадження № 53735971 та № 53736042 до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України для подальшого виконання. (а.с. 12)

06.03.2018 року старшим державним виконавцем відділу ОСОБА_3 було ухвалено постанову про прийняття виконавчого провадження: АСВП № 53735971 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 6090 грн. та АСВП № 53736042 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» суму вкладу у розмірі 26846,57 доларів США та проценти 2794,62 доларів США, всього 29641,19 доларів США. (а.с.35, 36)

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З відповіді заступника Міністра з питань виконавчої служби від 13.03.2018 року, вбачається, що під час проведення виконавчих дій державним виконавцем вжиті заходи щодо списання грошових коштів з рахунку боржника. Так, на депозитний рахунок відділу надійшли частково стягнуті грошові кошти по зведеному виконавчому провадженню № 53735971 та № 53736042 з примусового виконання виконавчих листів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.02.2017 року. ( а.с. 14-15)

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, згідно матеріалів скарги, представником заявника неодноразово надсилалися заяви про надання інформації про хід виконавчого провадження, адвокатські запити, на які відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України були надані вичерпні відповіді. (а.с.19-36)

Також суд звертає увагу на те, що згідно діючого законодавства сторони виконавчого провадження не позбавлені права знайомитися з матеріалами виконавчого провадження в мережі Інтернет ( Автоматизована система виконавчого провадження), що законодавством зроблено з метою усунення залежності сторін виконавчого провадження від послуг поштових служб.

Таким чином викладенні в скарзі твердження щодо не здійснення жодних виконавчих дій державним виконавцем з 06.03.2018 року не було проведено, не отримання жодної інформації про хід виконання виконавчих проваджень, спростовується матеріалами справи.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що строки у виконавчому провадженні це періоди часу в межах яких учасники виконавчого провадження зобовязані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій визначені статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження».

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно до розяснень Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у п. 3 постанови від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2018 року, ухваленої заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 в рамках ВП № 53735971, встановлено, що рішення суду виконано фактично, стягувачу перераховано 6090 грн. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачено. Виконавче провадження закінчено. ( а.с. 135-136, 137)

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.11.2018 року, ухваленої заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 в рамках ВП № 53736042, встановлено, що рішення суду виконано фактично, стягувачу перераховано кошти у розмірі 29641,19 дол. США. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачено. Виконавче провадження закінчено. ( а.с. 138-139) На підтвердження перерахування коштів стягувачу ОСОБА_1 державним виконавцем надано платіжне доручення в іноземній валюті № 14 від 15.08.2018 року на суму 28530,08 дол. США та платіжне доручення в іноземній валюті № 27 від 02.10.2018 року на суму 1111,11 дол. США. ( а.с.140, 141), що спростовує твердження представника заявника щодо перерахування неповної суми коштів ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження.

Отже, державним виконавцем здійснювались необхідні заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України в межах своїх повноважень прийняв усі дії по стягненню на користь стягувача сум за виконавчими листами, рішення суду виконано повністю, тому підстав для визнання бездіяльності неправомірною не має, як і відсутні підстави для зобовязання щодо стягнення та перерахування належних коштів ОСОБА_1, а в задоволення скарги необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, ст. ст. 13, 18, 28, п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ( місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Свободи, б. 7/9, оф. 504-505) на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 ( місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, б. 13), боржник ОСОБА_4 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б. 50)- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи, апеляційні, касаційні скарги подаються учасниками справи через суд першої інстанції.

Повний текст ухвали складено 06.02.2019 року.

Суддя: