Справа № 541/2435/19
Номер провадження 2/541/1234/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 грудня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.,

позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , установив:

23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона разом відповідачем є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра на даний час, продовжує навчання на першому курсі денного відділення Вищої банківської школи у Вроцлаві. Позивач зазначає, що наразі всі витрати, пов`язані з навчанням доньки вона несе самостійно. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, хоча має для цього можливість. У зв`язку з цим, прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , на період її навчання в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу).

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.10.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено перше судове засідання (а.с.10).

У встановлений судом строк, відповідач подав відзив, в якому заперечив позовні вимоги. Вказав, що він є особою із інвалідністю, яка пов`язана з негативним впливом аварії на ЧАЕС, у зв`язку з чим має ряд захворювань внутрішніх органів, а тому потребує постійного лікування. Окрім того, на його утриманні перебувають малолітня дитини, та непрацездатні батьки, що також мають інвалідність. Натомість матеріальний стан позивачка значно кращий. Окрім того донька не обрала національний заклад освіту, а вступила навчатися до елітного закладу, тому на його переконання, він не має можливості надавати відповідну допомогу (а.с.20-22).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання прохав у задоволенні позову відмовити з підстав вказаних у відзиві.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій виклала прохання провести розгляд справи у його відсутністю, позовні вимоги прохала задовольнити.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).

Сторонами визнається, що ОСОБА_3 продовжує навчання на першому курсі денного відділення Вищої банківської школи у Вроцлаві. Строк навчання з 01.10.2019 по 30.06.2022.

У зв`язку з продовженням навчання донькою, позивачка несе витрати, що сплачуються на користь начального закладу (а.с.52-56).

Відповідач є особою з інвалідністю третьої групи, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.26).

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З огляду на встановлення судом факту настання повноліття ОСОБА_3 , продовження нею навчання у начальному закладі, наявності у неї потреби в додаткових витратах у зв`язку з навчанням (що включають в себе витрати на харчування, проїзд, оплати навчання) та наявності у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти, суд вважає, що вимога позивача про призначення аліментів підлягає частковому задоволенню.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я відповідача, котрий є особою із інвалідністю, потребує постійного медикаментозного та періодичного стаціонарного лікування, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини та непрацездатних батьків, достатній матеріальний стан, та вважає що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу щомісячно в розмірі 1/10 частини від його заробітку (доходу) на особисте утримання доньки на період навчання або до досягнення ним 23-річного віку. На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання ОСОБА_2 свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню дитини яка продовжує навчання.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, сторони в силу закону звільненні від сплати судового збору, судові витрати необхідно віднести в рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13; 61; 81; 141; 258; 264; 265, 280-282, 354ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка продовжує навчатись в розмірі 1/10 частини всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 23 жовтня 2019 року на період навчання до 30 червня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 18 грудня 2019 року .

Суддя О.А. Городівський