Справа № 211/1981/19
Провадження № 2/211/1250/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне )

16 серпня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за відсутності :

представника позивача ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР»

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою зазначивши, що позивачем здійснюються функції з надання послуг з управління та утримання будинків що розташовані у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, в тому числі за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачем було надано, відповідачами спожито послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2015 р. по 01.03.2018 р. на суму 5706 грн. 80 коп. Станом на 01.03.2018 р. відповідачі не уклали договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з позивачем, що є порушення норм чинного законодавства та в порушення вимог ст. 20 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» не сплачували позивачу вартість спожитих житлово-комунальних послуг, в зв`язку з чим судом за заявою позивача було видано судовий наказ, який ухвалою суду від 20.12.2018 р. скасовано. Просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 5706,80 грн., інфляційні витрати в розмірі 1236,73 грн.., 3 % річних в розмірі 241,30 грн., та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Представник позивача Савчук С . С. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 до суду не з`явилася, про слухання справи повідомлялися відповідно до ст. 128 ЦПК України. Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачами житлово-комунальних послуг які надаються ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» (а.с. 5-7 - договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або группою будинків у Довгинцівському районі та додаткова угода, а.с. 23, 25, 27, 29 - довідки про реєстрацію місця проживання ).

Згідно ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату ї плату за комунальні послуги.

Згідност.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 01.03.2015 р. по 01.03.2018 р. відповідачам за адресою: : АДРЕСА_2 позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, плата за надання яких нараховувалася за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаною адресою в період з 01.03.2015 р. по 01.03.2018 р. відповідачами не здійснювалася оплата за отримані житлово-комунальні послуги, що й призвело до утворення заборгованості в сумі 5706,80 грн. (а.с. 9).

20.12.2018 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області судовий наказ від 22.05.2018 року, виданий за заявою ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 5706,80 грн., інфляційних витрат в розмірі 1236,73 грн., 3 % річних в розмірі 241,30 грн., та судового збору в розмірі 176,20 грн. був скасований.

Частина 3 ст. 156 ЖК України покладає на членів сім`ї власника будинку (квартири) обов`язок дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири) та брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України № 2189-VIII , зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 2189-VIII передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.(пункт 3 ст. 9 Закону України № 2189-VIII).

Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких власник або споживач, зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.

Станом на 01.03.2018 року відповідачі не укладали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ТОВ «Житлосервіс-КР», що є порушенням норм чинного законодавства.

У зв`язку з вказаним між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі наявності фінансового особового рахунку.

Верховний Суд України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території по справі № 6-59цс13 (Постанова від 30.10.2013р.) виклав свою правову позицію, яка полягає у тому, що «не укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє боржників від обов`язку оплачувати надані послуги». Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України).

Згідно частин 1-3статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі зобов`язані проводити оплату наданих послуг, однак не виконували належним чином зобов`язання, заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги підлягає стягненню у примусовому порядку.

Вказані в позові обставини відповідачами не спростовані.

Згідно з ч.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).

Як зазначено в Аналізі практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01 липня 2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Передбачена п. 10 ч. 3ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги»норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2ст. 625 ЦК України (постанови Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. у справі №6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідачів на його користь інфляційних витрат в розмірі 1236,73 грн., та трьох відсотків річних в розмірі 241,30 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості станом на 01.03.2018 рік. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч.2ст.625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, є такими що узгоджується з положеннями ч. 2ст. 625 ЦК України.

Згідно частини 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно ч.1 ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі заяви про видачу судового наказу та позовної заяви до суду, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12,13, 19, 76-81, 141, 258-259, 223, 264-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Російської Федерації, Калазької області, м. Кондрово, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки Миколаївської області Казанківського району с. Василівка, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» , ідентифікаційний код 23, р/р НОМЕР_5 у КФ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305750, юридична адреса: 50049, м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 17А, заборгованість по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 р. по 01.03.2018 р. у розмірі 5706 ( п`ять тисячі сімсот шість ) гривень 80 коп., інфляційні витрати в розмірі 1236 ( одна тисяча двісті тридцять шість) грн. 73 коп., 3% річних в розмірі 241 (двісті сорок одна ) грн. 30 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» , ідентифікаційний код 23, р/р НОМЕР_5 у КФ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305750, юридична адреса: 50049, м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 17А з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на оплату судового збору у розмірі 480 (чотириста вісімдесят ) грн. 25 коп., з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Російської Федерації, Калазької області, м. Кондрово, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на оплату судового збору у розмірі 480 (чотириста вісімдесят ) грн. 25 коп., з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на оплату судового збору у розмірі 480 (чотириста вісімдесят ) грн. 25 коп., з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки Миколаївської області Казанківського району с. Василівка, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на оплату судового збору у розмірі 480 (чотириста вісімдесят ) грн. 25 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 27.08.2019 року.