ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/485/18

Головуючий у першій інстанції - Березовський О. Д.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/479/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство ''Альфа-Банк'' (правонаступник публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк")

відповідач ОСОБА_1

третя особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Березовського О.Д. від 23 січня 2019 року, місце ухвалення рішення м.Городня, дата складання повного тексту рішення 28 січня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство ''Альфа-Банк'' до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимоги заявленого позову публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" обґрунтовувало тим, що позичальник за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконувала зобов`язання за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №941/7-8 від 14.02.2008 року, внаслідок чого станом на 05.12.2017 року утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості: за кредитом у розмірі 62 378 грн. 21 коп., за відсотками - 73 727 грн. 35 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом складає 3 229 грн. 43 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками складає 9 138 грн. 52 коп. У зв`язку з систематичним порушенням боржником ОСОБА_2 своїх обов`язків зі сплати кредиту їй була нарахована неустойка. Станом на 05.12.2017 року розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту складає 6 548 грн. 90 коп. Станом на 05.12.2017 року розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків складає 18 530 грн. 24 коп. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором від 14.02.2008 року, між позивачем та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 передала позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме, однокімнатну квартиру, житловою площею 20,1 кв.м, загальною площею 35,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки оцінюється в 212 280 грн., відповідно до звіту про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості від 06.02.2018 року. На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було направлено вимогу, а саме повідомлення про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. За даних обставин позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, на однокімнатну квартиру, житловою площею 20,1 кв.м, загальною площею 35,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №941/7-8 від 14.02.2008 року, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України ''Про виконавче провадження'', за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на користь Публічного акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'' (03150, Україна, м.Київ, вул.Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № НОМЕР_1 ,

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача уточнила позовні вимоги в частині розміру заборгованості, на погашення якої має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки та вказала, що розмір заборгованості визначено рішенням суду від 21.06.2016 року в сумі 114 194 грн. 86 коп. Також представник позивача уточнила заявлені позовні вимоги в частині розміру початкової ціни предмета іпотеки, і вказала, що вказана квартира має реалізовуватись з прилюдних торгів за початковою ціною не нижче 212 280 грн. Вказана ціна була визначена на підставі звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Консалтингова компанія "Бі.Еф.Сі." на замовлення ПАТ ''Укрсоцбанк''.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 23.01.2019 року задоволено позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, житловою площею 20,1 кв.м, загальною площею 35,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ "Укрсоцбанк" за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №941/7-8 від 14.02.2008 року у розмірі 114 194 грн. 86 коп., шляхом проведення прилюдних торгів згідно положень Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною не нижче 212 280 грн., на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк". Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 1 762 грн. сплаченого позивачем судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 23.01.2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 23.01.2019 року ухвалено судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також без додержання норм права, які регулюють спірні правовідносини. З посиланням на положення Закону України ''Про іпотеку'', а також на правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-3116цс16 доводи апеляційної скарги вказують на необґрунтованість висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції про задоволення вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги стверджують, що перша вимога про усунення порушень була направлена банком ще у 2011році, коли виникла заборгованість за кредитним договором, і вказана вимога міститься в матеріалах іншої цивільної справи №732/460/16-ц, тобто, позивач змінив строк виконання зобов`язання. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції необґрунтовано при вирішенні даного спору по суті не дослідив матеріали виконавчого провадження та матеріали цивільної справи №732/460/16-ц за позовом банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, хоча таке клопотання було заявлено представником відповідача. Доводи апеляційної скарги зазначають, що на підтвердження заявлених позовних вимог публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" було надано вимогу про усунення порушень, з тексту якої вбачається, що станом на 05.12.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 173 552 грн.65 коп., а в квитанції, яка додана до вимоги, зазначена дата 03.04.2018 року, проте, суд першої інстанції не прийняв до уваги вказані обставини. Доводи апеляційної скарги стверджують, що оцінка майна, яка надана позивачем, не може бути взята до уваги, оскільки сума оцінки предмета іпотеки повинна бути визначена в судовому порядку шляхом проведення судової експертизи. Доводи апеляційної скарги вказують, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, виходячи з тих обставин, що ОСОБА_2 не вносить платежі за кредитом з 2013 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що по даній справі наявні підстави для застосування строку позовної давності. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції було встановлено, що рішенням суду по справі №732/460/16-ц з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 114 194 грн. 86 коп.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 28.10.2019 року (а.с.31, том2) залучено до участі у даній справі правонаступника позивача публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - Акціонерне товариство "Альфа-Банк", , МФО 300346, місцезнаходження: 03150, Україна, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Слєпченко С.А. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача - ОСОБА_3 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення у зв`язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 23.01.2019 року.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №732/460/16-ц за позовом ПАТ ''Укрсоцбанк'' до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 14.02.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №941/7-8, відповідно до якого, з врахуванням додаткової угоди №1 від 08.07.2009 року про внесення змін до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №941/7-8 від 14.02.2008 року (а.с.9-11, том 1), ОСОБА_2 отримала кредит зі сплатою 14% річних та комісії за відкриття позичкового рахунку в розмірі 0,99% від суми кредиту, в межах максимального ліміту заборгованості 61 680 грн., з кінцевим терміном погашення всіх траншів кредиту до 09.02.2023 року на умовах, визначених цим договором (а.с.5-9, том1).

З іпотечного договору від 15.02.2008 року (а.с.12-13, том1), з врахуванням договору про внесення змін та доповнень від 08.07.2009 року (а.с.14-15, том1), вбачається, що в якості забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №941/7-8 від 14.02.2008 року ОСОБА_1 передала Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку "УКСОЦБАНК" в іпотеку належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру житловою площею 20,1 кв.м, загальною площею 35,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п.4.5. даного іпотечного договору, сторони договору визначили, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із зазначених способів, в тому числі, і на підставі рішення суду. Пунктом 4.6. даного іпотечного договору сторони договору узгодили, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме: шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку'' або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Згідно розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_2 кредитної заборгованості за кредитним договором № 941/7-8 від 14.02.2008 року (а.с.19-24, том1), станом на 05.12.2017 року заборгованість за кредитним договором становить у загальній сумі: 173 552 грн. 65 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 62 378 грн. 21 коп., сума заборгованості за відсотками - 73 727 грн. 35 коп., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту становить 6 548 грн. 90 коп., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків становить 18 530 грн.24 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом - 3 229 грн. 43 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками - 9 138 грн. 52 коп.

28.03.2016 року до Городнянського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту №941/7-8 від 14.02.2008 року (а.с.2-4, том 1 цивільної справи №732/460/16-ц).

З рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 21.06.2016 року по справі №732/460/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили і в подальшому не виконувалось, вбачається, що позов публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" було задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту №941/7-8 від 14.02.2008 року в розмірі 114 194 грн. 86 коп., що включає заборгованість за тілом кредиту в сумі 49 241 грн. 59 коп., заборгованість за відсотками в сумі 15 931 грн. 64 коп., заборгованість за пенею за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 9 689 грн. 91 коп., заборгованість за пенею за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 20 625 грн. 81 коп., інфляційні витрати в сумі 18 705 грн. 91 коп. (а.с.166-168, том1).

Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості ТОВ "Консалтингова компанія "BFC'' від 06.02.2018 року (а.с.34-66, том1), вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , складає 212 280 грн.

Відповідно до інформації ПАТ "Укрпошта", відправлення на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з вимогою про усунення порушень та з вимогою про добровільне виселення, надіслане публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" 03.04.2018 року (а.с.169,170, том1), було отримано адресатами 08.05.2018 року (а.с.172, том1) та 04.04.2018 року (а.с.173, том1), відповідно.

27.08.2018 року представник відповідача адвокат Слєпченко С.А. (а.с.111-112, том1) звернувся до суду першої інстанції із заявою про застосування строків позовної давності.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 23.01.2019 року, задовольняючи вимоги заявленого позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості вказаних позовних вимог.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції про задоволення вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинам справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону України ''Про іпотеку'', за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, ч.1 статті 33 Закону України ''Про іпотеку'' передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Відповідно до вимог ч.1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч.1 статті 1054 ЦК України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.4 статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 14.02.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №941/7-8, відповідно до якого, з врахуванням додаткової угоди №1 від 08.07.2009 року про внесення змін до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №941/7-8 від 14.02.2008 року (а.с.9-11, том 1), ОСОБА_2 отримала кредит зі сплатою 14% річних та комісії за відкриття позичкового рахунку в розмірі 0,99% від суми кредиту, в межах максимального ліміту заборгованості 61 680 грн., з кінцевим терміном погашення всіх траншів кредиту до 09.02.2023 року на умовах, визначених цим договором (а.с.5-9, том1).

З врахуванням наявності рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 21.06.2016 року по справі №732/460/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, судом встановлено, що позивачем було реалізовано право дострокового стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, і тим самим змінено кінцеву дату виконання основного зобов`язання та покладено на ОСОБА_2 обов`язок погасити заборгованість за кредитом.

З матеріалів цивільної справи №732/460/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, наданої Городнянським районним судом Чернігівської області на запит апеляційного суду, вбачається, що з вимогою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту №941/7-8 від 14.02.2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось 24.12.2015 року (а.с.51-52, том 1 цивільної справи №732/460/16-ц). Вказану вимогу про повернення до 24.01.2016 року заборгованості за кредитом в сумі 78 304 грн. 16 коп. ОСОБА_2 отримала 25.12.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.53, том 1 цивільної справи №732/460/16-ц). Таким чином, банком було змінено строк виконання основного зобов`язання, а саме, до 24.01.2016 року.

Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у іпотекодержателя у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання (п.4.1. іпотечного договору від 15.02.2008 року).

З укладеного між сторонами даного спору іпотечного договору від 15.02.2008 року (а.с.12-15, том 1) вбачається, що п.п.1.5.1. визначено кінцевий термін погашення всіх траншів кредиту до 09.02.2023 року. Необхідно зазначити, що вказаний припис іпотечного договору не є встановленим сторонами строком припинення дії іпотеки. За даних обставин підлягають застосуванню норми ч.4 статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відносно того, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України апеляційний суд при вирішенні даного спору по суті враховує правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах від 17.09.2014 року в справі №6-53цс14, від 14.09.2016 року в справі № 6-1451цс16.

За даних обставин, вимогу до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач мав право пред`явити протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, зміненого банком (а.с.51-52, том 1 цивільної справи №732/460/16-ц), а саме, від 25.01.2016 року. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи (а.с.2-4, 67, том 1), з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач звернувся 04.04.2018 року, тобто, після припинення обов`язку іпотекодавця нести відповідальність перед кредитором за порушене позичальником зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню. При цьому апеляційний суд вважає за необхідне рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 23.01.2019 року скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство ''Альфа-Банк'' до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з Акціонерного товариства ''Альфа-Банк'' на користь ОСОБА_1 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.206, том 1).

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2019 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство ''Альфа-Банк'' до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнути з Акціонерного товариства ''Альфа-Банк'' на користь ОСОБА_1 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: