КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року місто Київ.

Справа № 372/3306/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/916/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Іванченко М.М.,Рубан С.М.,

секретарі судового засідання Задерей І.В., Гордійчук Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 березня 2018 року (у складі судді Потабенко Л.В.)

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради, ОСОБА_2, ТОВ «Мале підприємство «Кадастр», треті особи Київська обласна філія Державного підприємства «Центр ДЗК», ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації, та визнання недійсним державного акту на право власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва, Апеляційний суд Київської області та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

В порядку п. 3Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку з викладеним вище, 03 жовтня 2018 року цивільні справи, які перебували в провадженні Апеляційного суду міста Києва, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями новоутвореного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10 жовтня 2018 дану справу призначено судді-доповідачу ОСОБА_5

В грудні 2016 року позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Щербанівської сільської ради, ОСОБА_2, ТОВ «Мале підприємство «Кадастр», треті особи Київська обласна філія ДП «Центр ДЗК», ОСОБА_4, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати недійсною технічну документацію Малого підприємства «Кадастр» на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, визнати недійсним та скасувати рішення №5 Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області 18 сесії 4 скликання від 20.07.2005 року «Про затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у власність» в частині передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2, що зазначено в п.3 додатку №1 «Список громадян, яким передаються земельні ділянки у приватну власність» до рішення Щербанівської сільської ради №5 від 20.07.2005 р., визнати недійсним державний акт на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 та скасувати його державну реєстрацію, зобов'язати ОСОБА_6 демонтувати всі її споруди, що знаходяться на земельній ділянці позивача за адресою: АДРЕСА_2. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що ТОВ «НВП «Горизонт» виготовило їй технічну документацію, яка 18.06.2009 року була затверджена рішенням Щербанівської сільської ради. 28.08.2014 року ОСОБА_7, яка є сусіднім землекористувачем ОСОБА_8, звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, під час розгляду якої встановлено, що межі земельних ділянок по публічній кадастровій карті накладаються на земельні ділянки суміжних землекористувачів, що підтверджено схемою розташування земельних ділянок, виготовленою на замовлення ОСОБА_7 Київською обласною філією «Центр ДЗК» , а тому рішення сесії сільради про затвердження техдокументації із землеустрою ТОВ «НВП «Горизонт» та державні акти на право приватної власності на земельні ділянки ОСОБА_1 визнані незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Тому, позивач вважає, що технічні документації із землеустрою, які виготовлені на земельні ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_9 та інших суміжних землекористувачів по АДРЕСА_1 автоматично мають бути визнані недійсними, так як по схемі КОФ «Центр ДЗК» межі земельних ділянок фактично накладаються на земельні ділянки сусідніх власників та зокрема на земельну ділянку позивача.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 березня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради, ОСОБА_2, ТОВ «Мале підприємство «Кадастр», треті особи Київська обласна філія Державного підприємства «Центр ДЗК», ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації, та визнання недійсним державного акту на право власності на землю відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким

визнати незаконним та скасувати рішення №5 Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області 18 сесії 4 скликання від 20.07.2005 року «Про затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у власність» в частині передачі земельної ділянки у приватну власність земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1,

визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_2 від 07.04.2010 року на право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,25 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1,

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,25 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

Посилалася на те, що 09 грудня 2014 року Обухівським районним судом Київської області, у цивільній справі № 372/4307/14-ц за позовом ОСОБА_7 до Щербанівської сільської ради про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та державних актів на право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки було встановлено, що при виготовленні державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_1 до їх меж увійшли частини споруд, які розташовані на території садиби ОСОБА_7, а саме: частина житлового будинку та гаражу. Зазначила, що даний факт підтверджується схемою розташування земельних ділянок, що виготовлена Київською обласною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», де також схематично вказано накладення меж земельної ділянки на земельні ділянки ОСОБА_1 та на її житловий будинок.

Заявниця вказала про те, що позов ОСОБА_7 був задоволений, а судом по вказаній цивільній справі встановлено, що по технічній документації фактично є накладення/зсув координат земельних ділянок по АДРЕСА_1 зокрема з накладенням межі земельної ділянки громадянки ОСОБА_2 на приватний будинок ОСОБА_1, що підтверджено схемою розташування земельних ділянок виготовленою Київською обласною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на замовлення ОСОБА_7 та документами, що виготовлені ТОВ «Земельний кадастр» () на замовлення ОСОБА_1, а саме - збірним кадастровим планом взаємного перекриття земельних ділянок згідно публічної кадастрової карти в АДРЕСА_1 на території Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області

- збірним кадастровим планом фактичного користування земельних ділянок в АДРЕСА_1.

- кадастровим планом земельної ділянки наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) гр. ОСОБА_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

- кадастровим планом земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2, так як обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь особа, щодо якої встановлені ці обставини, тому вона звернулась з даним позовом до Обухівського районного суду Київської області. Відповідачами у справі за позовом ОСОБА_1 зазначила ОСОБА_4 власника земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3, ОСОБА_2 власник земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, Щербанівська сільська рада та третіми особами по справі на стороні відповідачів вказала ТОВ «Наукове виробниче підприємство «Горизонт», що виготовляло технічну документацію із землеустрою на її земельні ділянки та Київську обласну філію державного підприємства «Центр ДЗК».

Заявниця вказала про те, що в суді першої інстанції вона звернула увагу суду, що в основу рішення по справі № 372/4307/14-ц покладено схеми розташування земельних ділянок (виготовлені Київською обласною філією державного підприємства» «Центр ДЗК») за адресою АДРЕСА_1), на яких чітко видно накладення координат меж земельних ділянок на нерухоме майно за адресами АДРЕСА_1.

Також, позивачка зазначила, що під час розгляду справи суду були надані також оригінали та копії документів, що свідчать про накладення меж земельної ділянки ОСОБА_2 на її приватний будинок, але суд прийнявши ці докази знехтував ними, а звернув увагу лише на той факт, що якщо державні акти на її земельні ділянки в судовому порядку визнані недійсними то й порушення прав приватної власності відсутні.

У зв'язку з цим, заявниця вважає рішення Обухівського райсуду протиправним, так як порушено її право приватної власності на приватний житловий будинок, окрім того рішення Щербанівської сільської ради про надання земельних ділянок їй в користування з визначенням меж цих земельних ділянок ніхто не скасовував.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні позивач доводи скарги підтримала.

Інші учасники до апеляційного суду не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно ч.2ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону, а згідно ч.2ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року № 6-33 цс 13 сформульована правова позиція про те, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Згідно з ч.2ст. 158 Земельного Кодексу Українивиключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд вважав встановленими такі обставини.

В 2006 році МП «Кадастр» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян с. Щербанівка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області (а.с.188-214 том 1).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.03.2007 року, ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок загальною площею 45,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31 том1).

07.04.2010 року ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована в АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.34 том2).

09.12.2014 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Щербанівської сільської ради 22 сесії 5 скликання від 18 червня 2009 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельних ділянок загальною площею 0,48 га. Визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, площею 0,23 га. з кадастровим номер НОМЕР_5 та площею 0,25 га з кадастровим номером НОМЕР_4, які розташовані по АДРЕСА_2, видані на ім'я ОСОБА_1 (а.с.31-32 том1).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 05.02.2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилено, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 09.12.2014 року, залишено без змін (а.с 33-34 том1).

Даним рішенням встановлено, що при виготовленні державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_1, до меж її земельних ділянок увійшли частини споруд, які розташовані на території садиби ОСОБА_7, а саме: частина житлового будинку та гаражу. Житловий будинок та гараж внесені до технічного паспорту на садибний житловий будинок та зображені на схемі, дані споруди побудовані ще в 1987 році, згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок.

15.06.2016 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позов ОСОБА_7, ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні майном ОСОБА_7 та ОСОБА_4, а саме житловим будинком з надвірними спорудами і земельними ділянками площею 0,1143 та 0,0534 га за адресою : АДРЕСА_3, які належать ОСОБА_7 і ОСОБА_4на праві власності, шляхом демонтажу за власний рахунок ОСОБА_1 металевих стовпчиків у кількості 67 одиниць та натягнутого між ними металевого шнуру, загальна довжина якого становить 67 метрів 40 сантиметрів, які встановлені вздовж земель загального користування по АДРЕСА_2 до будинку по АДРЕСА_3(а.с.12-14 том 1) .

З наданих позивачем доказів, суд не встановив, що відповідач ОСОБА_6, отримавши державний акт на землю в 2010 році, порушує права позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Позивач на час звернення до суду вже не є власником земельних ділянок площею 0,23 га. з кадастровим номер НОМЕР_5 та площею 0,25 га з кадастровим номером НОМЕР_4, які розташовані по АДРЕСА_2, так як рішенням Обухівського районного суду Київської області скасовано державні акти на право власності на дані земельні ділянки, видані на ім'я ОСОБА_1

Інших документів, які б підтверджували право користування, вищенаведеними земельними ділянки, в тих межах на які посилається позивач у позові, суду також не надано.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, про недоведеність позовних вимог в частині, зобов'язання відповідача ОСОБА_6 знести всі споруди, які знаходяться на земельній ділянці позивача.

Вимоги позивача, про скасування рішення Щербанівської сільської ради, та державного акту про право власності на землю, який виданий на підставі цього рішення, щодо передачі ОСОБА_6 у власність земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 також правомірно не задоволені судом, оскільки суду не було надано належних та допустимих доказів, неправомірного набуття ОСОБА_6 у власність земельної ділянки, в межах зазначених в державному акті на землю.

Рішеннями судів, на які посилається позивач в апеляційній скарзі не досліджувалось питання розташування будинку позивача на земельній ділянці ОСОБА_6

Посилання на те, що ,накладення/зсув координат земельних ділянок по АДРЕСА_1 зокрема з накладенням межі земельної ділянки громадянки ОСОБА_2 на приватний будинок ОСОБА_1, підтверджено схемою розташування земельних ділянок виготовленою Київською обласною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», колегія суддів не може прийняти, оскільки позивач , окрім свідоцтва про право власності на будинок за 2007 рік, не надала суду жодних документів, а саме: технічного паспорту на будинок, інших документів, з яких би суд міг встановити, що він був побудований в межах виділеної для будівництва земельної ділянки позивачу, чи її родичам, а також, що він був побудований до ухвалення рішення селищної ради про надання відповідачу у власність земельної ділянки, державний акт на яку позивач на даний час просить скасувати.

Тобто, позивач не довела, як порушення її прав на землю, так і порушення її права власності на будинок, внаслідок отримання відповідачем ОСОБА_6 державного акту на її земельну ділянку.

Колегія суддів, також враховує, що позивач в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що фактично її будинок знаходиться на її земельній ділянці, а споруди в садибі ОСОБА_6 розташовані на її земельній ділянці, а накладки суміжних земельних ділянок утворились після не вірного внесення координат юридичними особами, які виготовляли технічну документацію на земельні ділянки по АДРЕСА_1.

Виходячи зі змісту права власності та положень ст.78 ЗК України, ст.373 ЦК України, власник земельної ділянки має право володіти, користуватися і розпоряджатися належною йому земельною ділянкою на свій розсуд, відповідно до її цільового призначення, а також використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач ОСОБА_6 прав позивача, отриманням у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 в с. Щербанівка не порушувала.

Захист прав позивача, щодо усунення накладок земельної ділянки відповідача на садибу позивача, можливий в інший спосіб, шляхом зобов'язання, уповноважених органів, внести вірні координати усіх земельних ділянок по АДРЕСА_1, без скасування державних актів та рішень сільської ради, щодо відведення земель, якими власники користуються уже тривалий час і спору, щодо розміру та місця їх розташування не мають.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повна постанова складена 01 лютого 2019 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді: Рубан С.М.

ІванченкоМ.М.