Провадження № 2/369/1394/19
24.12.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Дубас Т.В.,
за участю секретаря - Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Центральний № 6», треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олег Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Центральний № 6», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олег Володимирович, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребуванням майна, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, -
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Центральний № 6» (далі - ТОВ «Магазин Центральний № 6»), треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олег Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.
Як зазначено в позовній заяві, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є власниками в рівних частинах житлового будинку АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Вищезазначений житловий будинок був придбаний 16.02.2016 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частинах (по Ѕ частині) на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 16.02.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М. за реєстровим № 439.
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, загальна площа будинку складає 263,7 кв.м., з них житлова - 170,1 кв.м. та допоміжна 93,6 кв.м., будинок складається з трьох поверхів на яких розміщено п`ять кімнат.
Право власності на житловий будинок зареєстровано 20 лютого 2016 року.
На час подання позовної заяви в Києво-Святошинському районному суді Київської області розглядається цивільна справа № 369/2634/17 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі. По даній справі сторони вирішили провести судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи для визнання варіантів поділу земельної ділянки та будинку.
05 жовтня 2017 року позивачем була отримана інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, відповідно до якої виявилося, що земельна ділянка належить стороннім особам.
Відповідно до інформаційної довідки, земельна ділянка площею 0,2326 га поділена на дві окремі земельні ділянки, а саме земельна ділянка площею 0,1764 га належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. 25.07.2017 за реєстровим № 1636, а земельна ділянка площею 0,0562 га належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. 25.07.2017 за реєстровим № 1637.
Відповідно до інформаційної довідки вищезазначений житловий будинок було продано ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. 25.07.2017 за реєстровим № 1637.
Як зазначив позивач, 06 жовтня 2017 була отримана інформація, що ТОВ «Магазин Центральний № 6» продало відповідачам вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку. Як вбачається з витягу про право на нерухоме майно, 26 квітня 2017 року позивач та ОСОБА_4 уклали з ТОВ «Магазин Центральний № 6» договір купівлі-продажу, посвічений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим О.Г. за реєстровим № 655.
Як вказано в позовній заяві, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 не підписували жодних договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку на користь відповідачів, продовжують користуватись житловим будинком та земельною ділянкою в своїх цілях.
ОСОБА_1 просив суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,2326 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим О.Г. 26 квітня 2017 року за реєстровим № 655; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим О.Г. 26 квітня 2017 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. 25 липня 2017 року за реєстровим № 1635; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1764 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. 25 липня 2017 року за реєстровим № 1636; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0562 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. 25 липня 2017 року за реєстровим № 1637.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.10.2017 було відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.10.2017 було задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, а саме: накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 25 липня 2017 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом КМНО, за реєстровим №1635; земельну ділянку, площею 0,0562 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 25 липня 2017 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом КМНО, за реєстровим №1637; земельну ділянку, площею 0,1764 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 25 липня 2017 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом КМНО, за реєстровим №1636, до вирішення справи по суті.
18 жовтня 2017 року ОСОБА_4 подала до суду позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами до ТОВ «Магазин Центральний № 6», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олег Володимирович, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, витребування майна у набувача та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.
Оскільки покупці не дійшли згоди щодо порядку користування придбаним майном, то 17.03.2017 було відкрито судове провадження № 2/369/2067/17 у Києво-Святошинському районному суді Київської області за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та земельної ділянки, виділення в натурі.
ОСОБА_4 зазначила, що жодних договорів купівлі-продажу ні 26 квітня 2017 року, ні пізніше вона не підписувала і свого волевиявлення на продаж належної їй частини земельної ділянки та житлового будинку не надавала.
31 січня 2018 року у зв`язку із набранням чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України, ухвалою суду було продовжено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження у справі.
16 липня 2018 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було призначено судову почеркознавчу експертизу.
09 жовтня 2018 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відновлено провадження у даній справі.
10 грудня 2018 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було призначено судову почеркознавчу експертизу.
22 березня 2019 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відновлено провадження у даній справі.
26 квітня 2019 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було призначено судову почеркознавчу експертизу.
31 липня 2019 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відновлено провадження у даній справі.
09 вересня 2019 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
У судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі.
Під час судового розгляду позивач, третя особа з самостійними вимогами на предмет спору та їх представники підтримували заявлені позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що про часткове задоволення позовів з наступних підстав.
Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.
Крім того, в матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу житлового будинку від 26 квітня 2017 року, посвічений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим Олександром Геннадійовичем за реєстровим № 656, відповідно до якого ОСОБА_4 та ОСОБА_1 передали у власність (продали), а ТОВ «Магазин Центральний № 6» прийняло (купило) житловий будинок АДРЕСА_1 , та зобов`язалось сплатити за нього обумовлену даним договором грошову суму.
Стаття 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 76 ЦПК України, ці дані серед іншого встановлюються висновками експертів.
Згідно ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Судом встановлено, що зазначений висновок експерта від 19.07.2019 № 17-3/1026 є обґрунтованим, повним, сумніву не викликає, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за надання завідомо неправдивого висновку та відмову від надання висновку попереджено, тому суд приймає даний висновок як належний і допустимий доказ по справі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що вищезазначені договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим Олександром Геннадійовичем за реєстровими №№ 655, 656 від 26 квітня 2017 року не відповідають вимогам ч.1 ст.203, ч.3 ст.203, ч.1 ст.202, ст. 656, ст.658, ч.1 ст.319, ч.2 ст.319 ЦК України , оскільки як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як законні власники спірної земельної ділянки та спірного житлового будинку, ні особисто, ні через уповноваженого представника не вчиняли жодних дій по їх відчуженню, спірних договорів не підписували, не мали волевиявлення на відчуження земельної ділянки та житлового будинку, а тому такі договори підлягають визнанню недійсними.
Крім того, суд зазначає, що вимоги ОСОБА_4 про визнання недійсними вищезазначених договорів в їх частині по суті поглинаються вимогами ОСОБА_1 про визнання оспорюваних договорів недійсними, тому окремому зазначенню в резолютивній частині не підлягають.
В подальшому, ТОВ «Магазин Центральний № 6» передало у власність (продало) ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 263,7 кв.м., житловою площею 170,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Олегом Володимировичем за реєстровим номером 1635.
Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в Узагальненні судової практики від 24 листопада 2008 року «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсним не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача. Зазначена позиція також викладена в п. 10 постанови Пленуму Верховною Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до якої не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.
У відповідності до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Суд позбавлений можливості витребувати частину нерухомого майна на користь ОСОБА_1 , оскільки останній не заявляв відповідну вимогу, а суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи лише в межах заявлених вимог.
Крім того, не підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 25 липня 2017 року, оскільки як вже було зазначено, не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину (п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).
Також суд не знаходить підстав для задоволення вимоги щодо відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом погашення права власності відповідачів в Поземельній книзі та відновлення в Поземельній книзі права власності ОСОБА_4 на Ѕ частину земельної ділянки, враховуючи що такі вимоги не є належним способом захисту своїх прав. Так, при скасуванні рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав реєстратором вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Пунктом 130 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 передбачено, що відомості (зміни до них) про нового власника, користувача земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вносяться до Поземельної книги Державним кадастровим реєстратором відповідно до п. 113 цього Порядку.
В пункті 113 вищезазначеного Порядку зазначено, що після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній та паперовій формі.
Отже, після реєстрації права на землю органами реєстру прав, державний кадастровий реєстратор отримує в порядку інформаційного обміну інформацію про реєстрацію права, відповідно до чого і вносе відомості до Поземельної книги.
Іншого порядку державної реєстрації прав, чи скасування державної реєстрації такого права законами України або прийнятими на їх підставі підзаконними нормативно - правовими актами, не встановлено.
Отже, для того, щоб кадастровий реєстратор у порядку, передбаченому вищевказаним Порядком, міг внести відомості про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень до Поземельної книги, необхідна наявність зазначених відомостей у Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Враховуючи часткове задоволення позову ОСОБА_4 та непередбаченість процесуальним законодавством солідарного стягнення з сторін судового збору, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Магазин Центральний № 6» на її користь судовий збір у розмірі 1001,67 грн. з кожного (задоволені дві майнові вимоги - сплачений судовий збір 1725 грн. та задоволені дві немайнові вимоги - сплачений судовий збір 640 грн. за кожну = 3005/3 = 1001,67 грн.)
На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15, 16, 203, 215 керуючись ст. ст. 81, 102, 258, 259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Центральний № 6», треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олег Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, про визнання недійсними договорі купівлі-продажу та позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Центральний № 6», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олег Володимирович, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребуванням майна, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав - задовольнити частково.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 26 квітня 2017 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Магазин Центральний № 6», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим Олександром Геннадійовичем за реєстровим № 656.
Витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Центральний № 6» на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1001 (тисяча одна гривня) 67 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1001 (тисяча одна гривня) 67 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1001 (тисяча одна гривня) 67 коп.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справ, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ).
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ).
Інформація про відповідача: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ).
Інформація про третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_6 ).
Суддя Т.В. Дубас