АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/88/19Головуючий по 1 інстанції Мазай Н.В.
Категорія: 304080000 Доповідач в апеляційній інстанції Сіренко Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Пономаренка В.В.

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»;

відповідач - ОСОБА_5;

третя особа без самостійних вимог - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»;

особа, яка звернулася з апеляційною скаргою - ОСОБА_5;

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 1 листопада 2018 року у складі судді Мазай Н.В., повний текст рішення виготовлено 9 листопада 2018 року, -:

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року АТ «СК «АХА Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування.

Зазначав, що 11 грудня 2015 року о 10 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Н.Ополчення сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) «Хюндай Сантафе», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5; 2) «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Toyota Camry» отримав механічні пошкодження згідно Довідки ДАІ та Акту огляду ТЗ від 14 грудня 2015 року.

Солом'янським районним судом міста Києва ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП між АТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «ТРИТЕЛ» був укладений договір добровільного страхування від 9 квітня 2015 року № CON/I/CASCS/0079399 - 097а5ц, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2.

Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. На основі Рахунку № НОМЕР_3 від 23 грудня 2015 року та Рахунку № П-30084 від 24 грудня 2015 року було складено страховий акт, розрахунок страхового відшкодування та визначено суму страхового відшкодування у розмірі 59 764 грн. 10 коп., яку сплачено потерпілому.

АТ «СК «АХА Страхування» отримано інформацію про те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПАТ «HACK «Оранта» за полісом № АІ/5789486. В межах ліміту страховою компанією ПАТ «HACK «Оранта» було здійснено виплату у розмірі 27 709 грн. 77 коп. Тому сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу складає 59 764, 10 грн. - 27 709, 77 грн. = 32 054, 33 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 на користь АТ «CК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 32 054,33 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Ухвалою Монастирищенного районного суду Черкаської області від 18 вересня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «НАСК «Оранта».

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 1 листопада 2018 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь АТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 32 054,33 грн. та судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Дане рішення вмотивоване тим, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами визначеної вартості відновлювального ремонту автомобіля, зазначеної у розрахунках страхового відшкодування суми матеріального збитку від 24 грудня 2015 року та у страхових актах, на підставі яких страховиком здійснено виплату страхового відшкодування, відповідачем не надано доказів наявності невідповідності наданих позивачем документів обставинам ДТП і пошкодженням, отриманим автомобілем.

Крім іншого, страховик відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» беззаперечно прийняв надані позивачем розрахунки і на їх підставі, в межах визначених умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 9 лютого 2015 року № АІ 5789486, виплатив страхове відшкодування.

Тому, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати з виплати страхового відшкодування у розмірі 32 054,33 грн. (59 764,10 грн. - 27 709,77 грн.).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою в якій просив скасувати рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 1 листопада 2018 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Скарга обгрунтована тим, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 78, 83 ЦПК України для сплати потерпілому суми страхового відшкодування у розмірі 59 764,10 грн.

Суд першої інстанції, в порушення ст. 95 ЦПК України, прийняв до розгляду матеріали подані позивачем з клопотанням про долучення документів до матеріалів справи, які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Акт огляду автомобіля не може бути належним доказом у справі, оскільки був складений без участі скаржника, а відображені в даному акті пошкодження не відповідають тим пошкодженням, які були завдані в результаті ДТП за участю ОСОБА_5 Також в даному акті не зазначено посаду та місце роботи особи, яка склала акт, та наявність відповідної дозвільної документації у вказаної особи для здійснення таких дій.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції в порушення норм матеріального права, покладено на нього обов'язок відшкодування шкоди всупереч тому, що недоплачена позивачеві сума шкоди охоплюється різницею між лімітом відповідальності ПАТ «НАСК «Оранта» та виплаченою на користь АТ «СК «АХА Страхування» сумою страхового відшкодування.

АТ «СК «АХА Страхування» надав до суду додаткові пояснення, що за своєю суттю є відзивом на апеляційну скаргу та відповідають вимогам ст. 360 ЦПК України. В даних поясненнях АТ «СК «АХА Страхування» зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та ґрунтуються на припущеннях, що не дає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Встановлено, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 9 лютого 2016 року у справі №760/949/16-п ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 11 грудня 2015 року о 10 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Н. Ополчення, керуючи автомобілем «Хюндай Сантафе», д.н.з. НОМЕР_1, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив пункти 1.5, 2.3, 10.1, 16.6 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.18).

У відповідності до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2, зареєстроване ТОВ «ТРИТЕЛ» (а.с. 22-23 т. 1).

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «ТРИТЕЛ», як власника «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2, застрахована АТ «СК «АХА Страхування» згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 097а5ц від 9 квітня 2015 року (а.с.10-17 т. 1). Його пункти 24 та 25.2.2 визначають, що пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є страховим випадком.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на день дорожньо-транспортної пригоди, 11 грудня 2015 року, була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» та забезпечувалась полісом № АІ 5789486 (а.с. 21 т. 1).

Внаслідок вчиненої з вини ОСОБА_5 11 грудня 2015 року дорожньо- транспортної пригоди автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2, отримав пошкодження, що підтверджується актом огляду транспортного засобу по справі №1.003.15.17917 (а.с.24 т. 1).

З огляду на умови страхування зазначене ДТП було визнано АТ «СК «АХА Страхування» страховим випадком, про що було складено страховий акт № 1.003.15.17917/VESKО27100 від 29 грудня 2015 року та страховий акт № АХА2000662 від 22 січня 2016 року (а.с. 29-31, 32-33 т. 1).

Відповідно до розрахунків страхового відшкодування суми матеріального збитку за заявою № 1.003.15.17917 від 11 грудня 2015 року, які підлягають до виплати потерпілому складають 1 141,20 грн. та 58 622,90 грн., загальна сума становить 59 764,10 грн. (а.с. 27, 28 т. 1).

У зв'язку з настанням страхової події, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 097а5ц від 09 квітня 2015 року, АТ «СК «АХА Страхування» на підставі страхового акту № 1.003.15.17917/VESKO27100 від 29 грудня 2015 року (а.с.29-31) та страхового акту № АХА2000662 від 22 січня 2016 року (а.с.32-33) платіжними дорученнями № 216 377 від 30 грудня 2015 року і № 218 912 від 25 січня 2016 року здійснив визначеним страхувальником особам страхові суми - ФОП ОСОБА_6 - 1 141,20 грн., ТОВ «Автосамит на Столичному» - 58 622,90 грн.(а.с. 35, 163 т. 1).

На виконання умов договору про обов'язкове добровільне страхування № АІ 5789486 від 9 лютого 2015 року ПАТ «НАСК «Оранта», як страховиком заподіювача шкоди, складений страховий акт № ОЦВ-15-8897/1 і визначено згідно розрахунку страхове відшкодування в розмірі 27 709,77 грн., що підлягає до відшкодуванню АТ «СК «АХА Страхування» (а.с. 187-188 т. 1).

Повідомленням за вихідним №09-02-12/1405 від 13 лютого 2017 року ПАТ «НАСК «Оранта» інформувало ОСОБА_5 про виконання свого обов'язку за договором страхування № АІ 5789486 від 9 лютого 2015 року і відшкодування АТ «СК «АХА Страхування» здійснених ним страхових виплат ТОВ «ТРИТЕЛ» в розмірі 27 709,77 грн. (28 219,77 грн. - 510,00 грн. (франшиза)) (а.с.185-186 т.1).

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановивши, що позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов'язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. У зв'язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги до відповідача, а страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Скаржник зазначає, що позивач не підтвердив належним чином свої фактичні витрати, які були здійснені ним на виконання умов договору добровільного страхування, а саме, що платіжне доручення № 216377 від 30 грудня 2015 року про перерахунок коштів на користь ТОВ «Автосамит на Столичному» 58 622,90 грн. було надано не при подачі позову, а під час розгляду справи по суті.

Однак, статтею 83 ЦПК України не обмежено права позивача подати докази разом з поданням позовної заяви. Частиною 10 ст. 83 ЦПК України передбачено, що докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Вбачається, що представник позивача, скориставшись засобами поштового зв'язку, згідно ч. 10 ст. 83 ЦПК України, подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії платіжного доручення № 216377 від 30 грудня 2015 року, що було 31 липня 2018 року зареєстровано через канцелярію Монастирищенського районного суду Черкаської області за вхідним № 2852/18-Вх (а.с.160 т. 1).

Доводи скаржника, що копії документів, які були долучені до матерів справи за даним клопотанням не належним чином посвідчені, а саме не зазначена посада особи, що їх посвідчила, спростовується тим, що до даного клопотання було долучено довіреність якою посвідчено право ОСОБА_7 представляти інтереси АТ «СК «АХА Страхування» та подавати різного характеру заяви, довідки та інші документи (а.с. 164 т. 1).

Тому вбачається, що копія платіжного доручення № 216377 від 30 грудня 2015 року (а.с. 163 т. 1) посвідчена представником АТ «СК «АХА Страхування» ОСОБА_7 належним чином та є допустимим доказом у даній справі.

ОСОБА_5 зазначає, що він був відсутній при складанні Акту огляду транспортного засобу № 1.003.15.17917 від 14 грудня 2015 року. Проте скаржником не наведено норми права за якими передбачена учать винуватця ДТП при огляді автомобіля постраждалого.

Відповідно до пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Статтею 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Враховуючи норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий має право обрати аварійного комісара та провести експертне дослідження для визначення розміру шкоди самостійно лише за умови порушення страховиком зобов'язань, зокрема, за умови, якщо протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, страховик не направить свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу.

З акту огляду транспортного засобу № 1.003.15.17917 від 14 грудня 2015 року вбачається, що страховик та власник пошкодженого транспортного засобу погодили перелік пошкоджень та необхідний ремонт операцій для відновлення транспортного засобу, та підтвердили дане своїми підписами.

Незазначення в акті огляду транспортного засобу посади та місця роботи особи, яка його склала, та (або) наявність відповідної дозвільної документації у вказаної особи для здійснення таких дій, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки не спростовує доводів позивача про розмір матеріальних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона сама зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В суді першої інстанції для спростування доводів позивача ОСОБА_5 не заявляв клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи для визначення розміру, завданих пошкодженням автомобіля, збитків чи автотехнічної експертизи для встановлення причинно-наслідкового зв'язку між пошкодженнями автомобіля марки «Тоyоta Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2, які зафіксовано в акті огляду транспортного засобу по справі № 1.003.15.17917 від 14 грудня 2015 року.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначає, що ліміт відповідальності ПАТ «НАСК «Оранта», яким було застрахована його цивільна відповідальність на підставі страхового полісу АІ/5789486 за шкоду заподіяну третім особам, становить 50 000 грн. Отже, недоплачена страховику АТ «СК «АХА Страхування» сума 32 054,33 грн. охоплюється різницею між лімітом відповідальності ПАТ «НАСК «Оранта» та виплаченою на користь АТ «СК «АХА Страхування» сумою.

З даними доводами скарги колегія суддів не погоджується, оскільки відповідно до статті 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до наданих підтверджуючих документів АТ «СК «АХА Страхування», з яким погодилася ПАТ «НАСК «Оранта», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Тоyоta Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 48 838,90 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,64%) складає 28 219,77 грн.

Враховуючи вищезазначене, 21 червня 2016 року ПАТ «НАСК «Оранта» було сплачено страхове відшкодування АТ «СК «АХА Страхування» в розмірі 27 709,77 грн. (28 219,77 грн. - 510 грн. (франшиза)).

Тому, різниця між фактичним розміром шкоди (59 764,10 грн.) та сплаченим ПАТ «НАСК «Оранта» страховим відшкодування (27 709,77 грн.), що склала 32 054,33 грн., у відповідності до ст.1194 ЦК України, підлягає до стягнення з ОСОБА_5

Інших доводів, що дають підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, скаржником в апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає до задоволення, а рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 1 листопада 2018 року підлягає до залишення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 1 листопада 2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

В.В. Пономаренко