Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2019 Справа №607/8658/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 посилаючись на те, що у спірному житлі відповідач із 2015 року не проживає, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У квартирі немає особистих речей відповідача, спірним житлом вона не цікавиться. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити..

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 20 лютого 1994 року, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням (наказом) від 11.02.1994 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1

05.11.1998 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, видане повторно 20.12.2006 року Відділом Реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище «ОСОБА_6».

Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 18.03.2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 - розірвано, актовий запис №66.

Як вбачається із наявної при матеріалах справи Довідки ДП «Фаворит-1» №121 від 26.01.2018 року, у спірній квартирі зареєстрована донька позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як встановлено в судовому засіданні з Актів перевірки паспортного режиму АДРЕСА_1, від 14.03.2018 року та від 20.03.2018 року, пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, у спірній квартирі зареєстрована, але не проживає із 2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, їй ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Разом з тим, на даний час відповідач ОСОБА_3 не знялась із реєстраційного обліку із квартири АДРЕСА_2, що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом.

Тому, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3, без поважних причин, понад три роки не проживає у АДРЕСА_3.

Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 у ДП «Фаворит-1» будь-яких заяв про її тимчасову відсутність та збереження за нею права користування спірним житлом - не подавала.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача ОСОБА_3, яка залишається зареєстрованою у АДРЕСА_3, і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування вказаним житловим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 01 лютого 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан