Провадження № 2/263/2826/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

18 грудня 2019 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, в якому зазначила, що вона є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2019, спадщина складається з недоотриманої пенсії у розмірі 54 203,73 грн. Проте, відповідачем виплачено недоотриману за життя спадкодавця пенсію в сумі 30 443,23 грн., а недоотриману пенсію у розмірі 23 760,50 грн., відповідач відмовився виплатити, мотивуючи тим, що діючим законодавством передбачена виплата пенсії за минулий період 3 роки.

Просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у вигляді недоотриманої суми спадщини в розмірі 23 760,50 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, в позові зазначила, що просить справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не інформували, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, 27.08.2019 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачем видано разове доручення на виплату пенсії недоотриманої в сумі 30 443, 23 грн. за період з 01.08.2016 року по 31.01.2018 р. Недоотримана пенсія в розмірі 23 760,50 грн. не може бути виплачена управлінням Пенсійного фонду України відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якої нараховані суми пенсій на виплату яких пенсіонер мав право, але не своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за 3 роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаєза адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріально, ОСОБА_1 , є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1936 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтва, складається з недоотриманої пенсії в сумі 54 203,73 грн., що підтверджується інформаційним листом , виданим Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області № 19776/34-1/11 від 08.08.2019 року. Свідоцтво про право на спадщину було зареєстровано в спадковому реєстрі за № 1706.

27.08.2019 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом було видано разове доручення про виплату недоотриманої пенсії в сумі 30 443, 23 грн. за період з 01.08.2016 року по 31.01.2018 року

Конституцією України(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно дост.328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно заст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно дост.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні,незалежно від того,проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї,зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону, також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України,якою визначено,що суми заробітної плати,пенсії,стипендії,аліментів,допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю,відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я,інших соціальних виплат,які належали спадкодавцеві,але не були ним одержані за життя,передаються членам його сім`ї,а уразі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того,зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно дост.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст.ст.1218,1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Разом з тим, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.

Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , увійшла до складу спадщини після її смерті.

Позивач у порядку спадкування за законом набув право власності на вказані грошові кошти.

Відповідачем не заперечується, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати спадкодавцеві становить 54 203,73 грн. Частину цієї суми у розмірі 30 443,23 грн. виплачена позивачу, а решту суми у розмірі 23 760,50 грн. у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_2 .

Оскільки, позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти в сумі 54 203,73 грн. нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення недоотриманої суми належних йому коштів.

Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки, дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Згідно зіст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 1216,1218,1227 ЦК України,ст. ст. 12, 13,76,141,259,263-265, 280-282, 352,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27А, ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої пенсії у сумі 23 760,50 грн., яка залишилась після смерті ОСОБА_2 .

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 768, 40 грн

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В.Хараджа