Номер провадження 2/754/50/19
26 листопада 2019 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Клочко І.В.,
за участю секретаря судового засідання Шевчук М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Еволюшин», третя особа - відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання трудового договору і припинення трудових відносин,-
ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Еволюшин», за участю третьої особи: відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання Трудового договору і припинення трудових відносин, посилаючись на те, що 06 лютого 2018 р. заключив трудовий договір та був призначений директором ТОВ «Енерджі Еволюшин» за сумісництвом.
Відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» відомості про ОСОБА_1 , як керівника та підписанта ТОВ «Енерджі Еволюшин» було внесено до ЄДР. Відповідно до ст. 58 ЗУ «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.
Учасниками та власниками ТОВ «Енерджі Еволюшин» є громадяни Латвійської Республіки ОСОБА_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Оскільки засновники ТОВ «Енерджі Еволюшин» фактично не опікуються своїм підприємством, 02.09.2018р. позивач фактично припинив повноваження директора, відповідно до наказу №2, звільнившись за власним бажанням, згідно до ст. 38 КЗпП України.
З огляду на викладене, позивач просить суд розірвати трудовий договір, укладений 06 лютого 2018 року між ТОВ «Енерджі Еволюшин» та ОСОБА_1 з 02 вересня 2018 року.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідач ТОВ «Енерджі Еволюшин» повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 24 березня 2019 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив.
У відповідності до ч.7 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлявся про розгляд справи за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи.
За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.
Представник третьої особи - відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації - своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, використала наданого законом права на подачу пояснень на позовну заяву надала пояснення якими повідомила, якщо у разі отримання відповідного судового рішення, державний реєстратор виконує його у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Енерджі Еволюшин» про розірвання трудового договору і припинення трудових відносин підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
06 лютого 2018р. позивач уклав трудовий договір та був призначений директором ТОВ «Енерджі Еволюшин» за сумісництвом.
Згідно вимог ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», відомості про ОСОБА_1 , як керівника та підписанта ТОВ «Енерджі Еволюшин» було внесено до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідно до ст. 58 ЗУ «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.
02.09.2018р. позивач фактично припинив повноваження директора, відповідно до наказу № 2, звільнившись за власним бажанням, згідно до ст. 38 КЗпП України.
За змістом положень ст. 38 КЗпП, ст. 30, 39 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. 58, 60, 62 ЗУ «Про господарські товариства» права директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчий орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр.
Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначив, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Відповідно до ст. 24 КЗпП України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.
Зі змісту ст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Уповноважений на звільнення директора орган ТОВ «Енерджі Еволюшин» проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків по створенню нового виконавчого органу. З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства відповідачем були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для його реалізації.
Також, не внесення відомостей до Єдиного державного реєстра свідчить про те, що відповідач не визнає припинення трудових відносни з позивачем та продовжує вважати його керівником Товариства.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені 02 вересня 2018 року, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, тому, враховуючи ті обставини, що трудові обов`язки ОСОБА_1 припинив з відповідачем 02 вересня 2018 року, що підтверджується наказом № 2 про звільнення від 02.09.2018 р., однак відомості до ЄДР не внесені що вбачає не припинення трудових відносин з відповідачем. А тому з вказаних підстав позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання Трудового договору підлягає задоволенню, а Трудовий договір від 06.02.2018 р. підлягає розірванню та внесення змін в єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 , як директора (керівника) та підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Еволюшин».
Керуючись ст. ст. 21, 24, 36, 38 КЗпП України ст. ст. 12, 81, 89, 141, 229, 258, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Еволюшин», за участю третьої особи: відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання Трудового договору і припинення трудових відносин - задовольнити.
Зобов`язати відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації внести зміни в єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як директора (керівника) та підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Еволюшин» .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя