Справа № 539/4888/19
Провадження № 2-з/539/17/2019
УХВАЛА
про забезпечення позову
18 грудня 2019 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., за участю секретаря судового засідання Гусак А.О., розглянувши заяву, подану представником ОСОБА_1 адвокатом Вербицьким Д.В., про забезпечення позову, -
ВСТАНОВИВ:
16 грудня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Вербицький Д.В. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову (до подання позовної заяви), в якій просив:
2. вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби України у Полтавській області вчиняти дії щодо підписання та затвердження акту про реалізацію предмета торгів нежитлового приміщення, загальною площею 89,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна - 22781638, номер лоту: 390063;
3. вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-якому нотаріусу України дії з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів - нежитлового приміщення, загальною площею 89,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна - 22781638, номер лоту: 390063;
4. вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме :
заборонити акредитованим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державного реєстратора здійснювати будь які реєстраційні дії (державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав) щодо наступного об`єкту нерухомого майна: нежитлового приміщення, загальною ппогцею 89,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 22781638, номер лоту: 390063.
Подана заява за змістом та формою відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, подана за приписами п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України за правилами підсудності, встановленими ЦПК України для відповідного позову.
Суд розглядає заяву згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Відповідно до частини першої статті 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.
Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ст.. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.
Судом встановлено, що підставою звернення представника ОСОБА_1 до суду із заявою про забезпечення позову є намір в подальшому подання позовної заяви про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та про поділ майна подружжя.
Так, заявлені вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 з 21 квітня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . З листопада 2017 року шлюбні відносини між ними фактично припинені. Розривати шлюб у порядку ст. 106 СК України ОСОБА_2 не бажає.
Під час перебування у шлюбі ними набуто право власності на нежиле приміщення, загальною площею 89,2 кв.м., розташоване у АДРЕСА_1 , яке зареєстроване на ОСОБА_2 .
В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 відмовляється добровільно визнати належну ОСОБА_1 частку спільного нерухомого майна, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, для здійснення поділу в судовому порядку по 1/2 частині за кожним.
Також зазначено, що під час підготовки позовної заяви про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя позивачці стало відомо, що у провадженні державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Кінаш Дарії Ігорівни перебуває виконавче провадження № 56208448, відкрите з примусового виконання виконавчого листа Апеляційного суду Полтавської області від 26.10.2016р. №539/1298/15-ц, про звернення стягнення на майно боржника - ОСОБА_2 , а саме на нежитлове приміщення, загальною площею 89,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки 1/2 частина вищевказаного нежитлового приміщення належить ОСОБА_1 , а стягнення має бути звернутим на майно боржника, яке перебуває у спільній сумісній власності, відчуження належної їй частки в нежитловому приміщенні на електронних торгах є порушенням її права як співвласниці вказаного майна.
Реалізація спірного приміщення без виділу частки боржника у виконавчому провадженні суперечить вимогам ч. 6 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження".
У випадку проведення таких торгів ОСОБА_1 , для захисту своїх майнових прав, буде змушена подавати позов про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів, акту про реалізацію нерухомого майна, свідоцтва про право власності на майно.
Відповідно до пункту другого наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2831/5 "Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна" (далі - Порядок реалізації арештованого майна), ДП "Сетам" уповноважується на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом.
Вважає, що до подання позову є гостра необхідність вжити заходів забезпечення позову з огляду на те, що відповідно до пункту 8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акту про проведені електронні торги. Незважаючи на розгляд цивільної справи про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, продовження електронних торгів призведе до переходу права власності на спірне майно ОСОБА_1 до переможця торгів, і фактично виконання рішення по даній судовій справі буде взагалі неможливим.
Невжиття судом заходів забезпечення позову створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в даній справі.
Продовження процедури реалізації майна ОСОБА_1 , у спосіб встановлений Порядком реалізації арештованого майна, призведе до порушення майнових прав позивачки, незаконного примусового відчуження належного їй майна, реалізації вказаного майна на електронних торгах та переходу права власності на майно до іншої особи, що зумовить необхідність подавати позов про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів, акту про реалізацію нерухомого майна, свідоцтва про право власності на майно, витребування майна у третьої особи або взагалі зробить неможливим виконання рішення. Ціна позову дорівнює вартості майна, яка визначена державним виконавцем і зазначена в якості стартової ціни на електронному аукціоні, та становить 698 800, 00 грн.
Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
За положеннями п.5 ч.1ст. 150 ЦПК України, такий захід забезпечення позову, як зупинення продажу арештованого майна, може бути подано за умови якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як встановлено судом, такий позов не було подано, а тому застосування вказаної норми не є можливим. При цьому, обраний спосіб забезпечення позову до подання позову фактично створює перешкоди щодо виконання виконавчого провадження № 56208448 та відповідно впливає на права та інтереси стягувачів у виконавчому провадженні, що є неприпустимим.
Крім того, до заяви про забезпечення позову долучено копію постанови про прийняття виконавчого провадження, з якої вбачається, що згідно рішення апеляційного суду Полтавської області з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 1457339,94 грн., однак при цьому не долучено копію рішення апеляційного суду Полтавської області.
Враховуючи вищевикладене, в задоволені заяви необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.149-150, 259-260 ЦПК Україна, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Вербицького Д.В., про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя Лубенського
міськрайонного суду О.С.Алтухова