Провадження № 2/761/935/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Орел П.Ю.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1 Олексієнко В.М.,

представників відповідача-2 Шупика О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Міністерства культури України та Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів імені О. Довженка» про визнання права на користування квартирою на умовах найму -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі по тексту разом - позивачі, окремо - позивач-1 та позивач-2) звернулись до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Міністерства культури України (далі по тексту - відповідач-1) та Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів імені О. Довженка» (далі по тексту - відповідач-2) про визнання права на користування квартирою на умовах найму.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу-1, як працівнику ДП «Національна кіностудія художніх фільмів імені О. Довженка» 14.06.1991 року було видано ордер НОМЕР_3 на право заняття сім`єю із двох осіб житлової площі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якого позивачі вселились до квартири НОМЕР_4 .

У 1996 році позивачів за спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету було переселено у квартиру НОМЕР_5 , де вони і проживають до теперішнього часу.

Разом із тим, відповідач-2 не визнає право позивачів на користування квартирою НОМЕР_5 на умовах найму та звертався до суду із позовом про виселення, проте ОСОБА_2 в повному обсязі сплачує рахунки за житлово-комунальні послуги та належним чином утримує надане їй в користування майно.

Посилаючись на викладене, позивачі просили суд визнати за ними право на користування квартирою НОМЕР_5 по АДРЕСА_1 на умовах найму.

Ухвалою суду від 19.12.2017 року було скасоване заочне рішення у даній справі від 25.10.2017 року та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 03.05.2018 року.

03.05.2018 року від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник позов не визнав та заперечував проти його задоволення. При цьому зазначав, що гуртожиток, де проживають позивачі перебуває на балансі ДП «Національна кіностудія художніх фільмів імені О. Довженка», та Міністерство не має права втручатись в оперативно-господарську діяльність Кіностудії і не несе відповідальності за її діяльність.

03.05.2018 року представник позивачів звернувся до суду із клопотанням про призначення у справі судової експертизи.

Підготовче засідання 03.05.2018 року було відкладене на 07.08.2018 року у зв`язку із необхідністю подання додаткових доказів по справі.

Ухвалою суду від 07.08.2018 року у справі за даним позовом було призначено судову будівельно-технічну експертизу та поставлено перед експертом наступні питання: Чи є приміщення, яке розташоване на 6 поверсі під НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_1 житловим? Чи є приміщення, яке розташоване на 6 поверсі під НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_1 за своїм архітектурно-планувальним вирішенням квартирою? Чи відповідає приміщення, яке розташоване на 6 поверсі під НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_1 за своїм архітектурно-планувальним вирішенням нормативно-правовим актам в галузі будівництва які ставляться до готелів-гуртожитків? Чи відповідає будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій розташоване приміщення НОМЕР_5 за своїм архітектурно-планувальним вирішенням нормативно-правовим актам в галузі будівництва які ставляться до гуртожитків? Чи відповідає будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій розташоване приміщення під номером НОМЕР_5, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва які ставляться до готелів-гуртожитків?

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

18.04.2019 року до суду надійшов висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 18502/18-43 від 11.04.2019 року.

Ухвалою суду від 19.04.2019 року було відновлено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 29.05.2019 року.

29.05.2019 року підготовче засідання було відкладене на 08.07.2019 року у зв`язку із необхідністю надати час сторонам для ознайомлення із висновком експертизи.

05.07.2019 року від представника відповідача-1 надійшли письмові пояснення по суті спору та клопотання про визнання доказу недопустимим, в якому відповідач просив суд не приймати до уваги висновок судової експертизи, оскільки він був складений за результатами розгляду судом клопотання представника позивачів адвоката Радченка О.П., інформація про якого, як з`ясувалось, відсутня в Єдиному реєстрі адвокатів та йому ордерна книжка не видавалась.

Ухвалою суду від 08.07.2019 року було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду справи по суті на 14.08.2019 року.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала та просила суд про його задоволення. При цьому, на запитання суду, надала пояснення, що позивачам на даний час жодних перешкод у користування ними кімнатою в гуртожитку відповідачами не створюється та договору найму в письмовому вигляді сторонами не укладалось.

В судовому засіданні представник відповідача-1 заперечував проти задоволення позову. Звертав увагу суду на відсутність порушеного права позивачів та безпідставність їх вимог.

Представник відповідача-2 проти заявлених вимог заперечила та просила суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явились. Від представників відповідачів надійшли до суду клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю явки в судове засідання їх представників.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 було видано ордер на право зайняття із родиною із двох осіб житлової площі в гуртожитку по АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_4 (а.с. 7).

Згідно із випискою із протоколу № 19 засідання профспілкового комітету кіностудії імені О. Довженко від 23.03.1996 року, було прийнято рішення переселити в гуртожитку ОСОБА_2 з кімнати НОМЕР_4 в кімнату більшої площі НОМЕР_5 (а.с. 8).

Відповідно до статті 129 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Згідно із наданими суду квитанціями, ОСОБА_2 здійснює оплату вартості наданих комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1, кв. НОМЕР_5 (а.с. 18, 19).

Відповідно до листа Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.12.2016 року № 109102/31-9940, гуртожиток на АДРЕСА_1 використовується як готель-гуртожиток (а.с. 12).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок готелю-гуртожитку АДРЕСА_1 належить Міністерству культури України.

Статтею 7 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Житлового кодексу УРСР (далі по тексту - ЖК УРСР) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язання, що випливають з зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарство.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній договір найму жилого приміщення в письмовій формі та позивачі не ставлять вимог про зобов`язання відповідача укласти такий договір.

Окрім того, в процесі розгляду справи з`ясовано, що будинок АДРЕСА_1 є готелем-гуртожитком, а не багатоквартирним будинком, а також ордер позивачу ОСОБА_2 видавався для вселення в житлову кімнату, тоді як позивачі просять суд визнати за ними право користування саме квартирою, а не кімнатою.

Також позивачами не було надано доказів того, що кімната НОМЕР_5 , в яку їх було переселено згідно із рішенням профспілкового комітету кіностудії, є квартирою.

Принагідно зазначити, що в процесі розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт невизнання відповідачами права позивачів на користування кімнатою в гуртожитку.

Самі по собі посилання позивачів на укладення ними договорів про надання телекомунікаційних послуг, послуг з обслуговування домофону або сплату комунальних послуг, не змінюють правового статусу кімнати НОМЕР_5 в готелі-гуртожитку на житлову квартиру.

А отже, правові підстави для визнання за позивачами права на користування квартирою НОМЕР_5 по АДРЕСА_1 на умовах найму відсутні.

В процесі розгляду справи за клопотанням представника позивачів, ухвалою суду було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно із висновком за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 18502/18-43 від 11.04.2019 року складеним судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, житловий блок приміщень під НОМЕР_5, який розташований на 6 поверсі в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та обладнаний одним вхідним прорізом, за виключенням відхилень від положень ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», за рівнем комфорту є однокімнатна квартира. Частина будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема частина будівлі, в якій розташована квартира під НОМЕР_5 на шостому поверсі і приміщення в ній, за своїм архітектурно-планувальним рішенням та обладнанням не відповідає положенням нормативно-правових актів в галузі будівництва, які ставляться до гуртожитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Разом із тим, вказаний висновок експертизи жодним чином не підтверджує того, що позивачу створюються перешкоди в користуванні кімнатою та зроблені висновки про те, що кімната НОМЕР_5 за рівнем комфорту є однокімнатна квартира, не можуть змінити її правовий статус, оскільки до компетенції судового експерта не віднесено питання щодо визначення правового режиму житлового приміщення.

Суд також приймає до уваги той факт, що судовим експертом було встановлено відхилення від положень ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», а саме: що загальна площа, площа кухні та санвузла не відповідають встановленим нормам, та є меншими.

Окрім того, в процесі розгляду даної справи позивачі не ставлять питання про визначення правового режиму кімнати в гуртожитку, а просять суд визнати за ними право на користування квартирою, вважаючи, що приміщення НОМЕР_5 по АДРЕСА_1 і є квартирою.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Докази того, що кімната НОМЕР_5 в гуртожитку є саме квартирою в житловому будинку в матеріалах відсутні, не підтверджує цього і висновок судової експертизи.

За вказаних підстав, суд відхиляє висновок експерта в якості підтвердження вимог позивача про визнання права користування квартирою на умовах найму.

Щодо посилань представника відповідача-1 щодо недопустимості доказу, оскільки клопотання про призначення експертизи було подано представником без належних повноважень суд виходить з наступного.

Позов та клопотання про призначення експертизи було подано адвокатом Радченком О.П.

Позовна заява надійшла до суду 17.07.2017 року.

На підтвердження свої повноважень на підписання позову, представником позивачів було надано копію адвокатської угоди та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент подання позову) повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов`язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Отже, на момент подання позову, повноваження адвоката як представника могли посвідчуватись договором (угодою), копія якої була надана під час подання позову.

Окрім того, згідно із п. 16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

З огляду на вказане, у суду відсутні повноваження вимагати у представника позивачів будь-які інші документи, аніж ті, що були надані під час подання позову.

За таких обставин, клопотання представника відповідача-1 про визнання доказу недопустимим задоволенню не підлягає, оскільки відсутнє підтвердження того, що такі докази одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обстави, позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Міністерства культури України та Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів імені О. Довженка» про визнання права на користування квартирою на умовах найму - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_2 : АДРЕСА_1, кв. НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 : АДРЕСА_1, кв. НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Міністерство культури України: 01601, м. Київ, вул. І. Франка, 19, .

Державне підприємство «Національна кіностудія художніх фільмів імені О. Довженка»: 03057, м. Київ, проспект Перемоги, 44, .

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення складено: 16.08.2019 року.