ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7639/19

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1534/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Іванової Г.П.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

секретар: Позняк О.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (правонаступник Акціонерного товариства "Укрсоцбанк"),

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Карапути Л.В. від 08 жовтня 2019 року (повний текст рішення складений 09 жовтня 2019 року) в справі за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про визнання втратившою право користування будинком та зняття з реєстраційного обліку,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення та зняття з реєстраційного обліку, в якому просило: визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим будинком літ. А-2, житловою площею 95,3 кв. м., загальною площею 292,0 кв. м., що розміщений на земельній ділянці площею 0,10 га, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1 з житлового будинку літ. А-2, житловою площею 95,3 кв. м., загальною площею 292,0 кв. м., що розміщений на земельній ділянці площею 0,10 га, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 відмовляється добровільно виселятися зі спірного жилого приміщення, яке належить позивачеві на праві власності.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні позову Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про визнання втратившою право користування будинком та зняття з реєстраційного обліку.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Альфа-Банк", яке ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року залучене до участі у справі як правонаступник позивача - Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа Банк", до ОСОБА_1 про визнання втратившою право користування будинком та зняття з реєстраційного обліку в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги АТ "Альфа-Банк" зводяться до того, що судом при постановленні оскаржуваного рішення не з`ясовано всі обставини, що мають істотне значення для справи, та не надано їм належної оцінки, у зв`язку з чим прийнято не вірне по суті рішення.

АТ "Альфа-Банк" зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ "Укрсоцбанк", суд першої інстанції помилково виходив з того, що: "Позивач, звернувшись з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, сам же стверджує про проживання її у спірному помешканні та створення перешкод у здійсненні права власності. У зв`язку з цим, відповідно до ст. 16 ЦК України, зняття особи з реєстрації можливе лише при вирішенні спору про житлові права. При цьому необхідно враховувати, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку взаємопов`язане і залежить від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства (ст. 71, 72, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).

АТ "Альфа-Банк" вказує, що законним власником спірного житлового будинку є АТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк". У цьому будинку зареєстрована ОСОБА_1 . Згідно вимоги про добровільне виселення за вих. №1249 від 19.06.2019 позивачем було запропоновано відповідачці добровільно знятися з реєстрації. Однак, ця вимога відповідачкою проігнорована.

Також АТ "Альфа-Банк" звертає увагу на те, що Верховним Судом України в постанові від 05.11.2014 по справі №6-158цс14 викладено правову позицію, якою визначено, що аналіз норм ч.1 ст. 383, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК УРСР дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вона є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Крім того, відповідно до правових висновків Верховного Суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016 справа №6ц-709ці-16), власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом.

За таких обставин АТ "Альфа-Банк" вважає, що наявність реєстрації відповідачки в належному на праві власності позивачу житловому приміщенні створює перешкоди у реалізації власнику житла права на вільне розпорядження належним йому майном.

Відповідачка ОСОБА_1 передбаченим ст. 360 ЦПК України правом подачі відзиву на апеляційну скаргу АТ "Альфа-Банк" не скористалися.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що АТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", є власником житлового будинку, літ. А-2, житловою площею 95,3 кв. м., загальною площею 292,0 кв. м., що розміщений на земельній ділянці площею 0,10 га, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №4130 від 03.10.2018 та відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 17.07.2019, в житловому будинку по АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8, 31).

19.06.2019 позивач звертався до відповідачки ОСОБА_1 з вимогою про добровільне виселення, в якій вимагав добровільно звільнити всіма мешканцями спірне житлове приміщення, зі зняттям всіх мешканців житла з реєстраційного обліку (а.с.11). Однак, ця вимога ОСОБА_1 виконана не була.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що звернувшись з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, позивач стверджував про проживання її у спірному помешканні та створення перешкод у здійсненні права власності. У зв`язку з цим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку взаємопов`язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства (ст. 71, 72, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України), а вимоги про вирішення житлових прав особи в позовній заяві не ставиться. Щодо вимоги позивача про зняття відповідачки з реєстраційного обліку, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що ця вимога задоволенню також не підлягає, оскільки питання зняття відповідачки з реєстрації знаходиться поза межами компетенції суду.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки право користуватися житлом для членів сім`ї власника може виникати та існувати лише за умови, якщо особа, членами сім`ї якої вони є, сама володіє правом власності на житло, припинення права користування житлом у колишнього власника, тягне за собою втрату його членами сім`ї права користуватися житлом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не лише зареєстрована у спірному житловому приміщенні, а і фактично там проживає, чим створює позивачеві перешкоди у здійснені своїх законних прав власника. Саме з вимогою про добровільне виселення позивач і звертався до відповідачки в позасудовому порядку.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме вимога про виселення відповідачки, тобто вимога про вирішення житлових прав особи, а не вимога про визнання її такою, що втратила право користування будинком.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення такого позову шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Альфа-Банк" підлягає залишенню без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2019 року - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 19 грудня 2019 року.

Головуючий: Судді: