Ухвала

15 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 369/5649/17

провадження № 61-11439св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач) - товариство з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012»,

відповідач 1 (позивач) - ОСОБА_1 ,

відповідач 2 (третя особа) - ОСОБА_2 ,

відповідач 3 (третя особа) - ОСОБА_3 ,

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович,

третя особа - виконавчий комітет Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області,

третя особа - Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2018 року у складі судді Пінкевич Н. С. та постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в складі колегії суддів: Верланова С. М., Кашперської Т. Ц., Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2018 року, з урахування ухвали цього ж суду про виправлення описки від 11 лютого 2019 року, позов ТОВ «Черемшина 2012» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість по оплаті оренди житла у розмірі 47 850,61 грн та сплачений судовий збір в розмірі 888,32 грн.

У задоволені решти позовних вимог ТОВ «Черемшина 2012» відмовлено.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі у порушення вимог статті 526, 530, 810, 815 ЦК України, пункту 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208 та умов договору оренду ліжко-місць в гуртожитку, не виконують в повному обсязі взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за користування орендованим житловим приміщенням, внаслідок чого станом на лютий 2018 року виникла заборгованість у розмірі 47 093,73 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. При цьому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Черемшина 2012» в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих відповідно статті 625 ЦК України, оскільки стягнення заборгованості за оренду житла не вважається простроченням виконання грошових зобов`язань перед кредитором за користування грошима.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд виходив із того, що враховуючи, що реєстрація місця проживання та договір найму не є тотожними поняттями, не залежать одне від одного, чинним законодавством не передбачено такого способу захисту права як визнання реєстрації місця проживання.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2018 року в частині задоволення позову ТОВ «Черемшина 2012» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за орендну плату та судового збору скасовано, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість по орендній платі за проживання в кімнаті № 221 гуртожитку по АДРЕСА_2 у розмірі 84 850,61 грн, з яких: сума основного боргу у розмірі 47 093,73 грн, інфляційні втрати у розмірі 9 634,52 грн та три проценти річних у розмірі 28 122,37 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ТОВ «Черемшина 2012» відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що між ТОВ «Черемшина 2012» та ОСОБА_2 виникли договірні правовідносини оренди на підставі укладеного між ними договору від 01 жовтня 2013 року, оскільки взяті на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати ОСОБА_2 не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, що підлягає стягненню із ОСОБА_2 Проживання у гуртожитку ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не свідчить про виникнення солідарного обов`язку за належне виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором оренди.

Оскільки ОСОБА_1 не є стороною договору оренди кімнати № 221 гуртожитку, то з урахуванням положень статті 651 ЦК України цей договір не може бути змінений на її вимогу, а тому суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну договору оренди ліжко-місць № 221 від 01 жовтня 2013 року на договір найму кімнати № 221 у гуртожитку по АДРЕСА_2 .

У червні 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржені судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що ТОВ «Черемшина 2012» не правильно визначило розмір заборгованості, суд не надав належної оцінки відсутності у ТОВ «Черемшина 2012» доказів існування права власності на жилі приміщення в гуртожитку.

У липні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду пояснення до касаційної скарги, у яких просив касаційну скаргу задовольнити. Указував, що суди не застосували статтю 811 ЦК України відповідно до якої передбачено дві форми договору це договір найму житла та договір оренди житла із викупом.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за орендну плату, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012», треті особи: виконавчий комітет Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання реєстрації місця проживання та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року, призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко