Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/876/19

Провадження №2/377/339/19

18 грудня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

У С Т А Н О В И В :

12 листопада 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень щомісяця.

В обґрунтування позову позивач послалася на те, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2016 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 106. Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець та отримує дохід приблизно в розмірі 5000 гривень на місяць. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець та отримує дохід приблизно в розмірі 15000 гривень на місяць, проте він не в повній мірі надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 21 листопада 2019 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання на 18 грудня 2019 року з викликом сторін.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідмолені належним чином.

Від позивача надійшло клопотання, в якому вона просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 07 вересня 2016 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , 07 вересня 2016 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис №106. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_6 (а.с.3).

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, мати позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 3 зворотня сторона).

Згідно Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 22.02.2018 року (а.с.4-5).

Згідно Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 23.08.2011 року (а.с.7-9).

Як вбачається із змісту позовної заяви, відповідач не в повній мірі надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено у ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов`язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилом ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачаєтся із змісту позовної заяви, позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець та отримує дохід приблизно в розмірі 5000 гривень на місяць. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець та отримує дохід приблизно в розмірі 15000 гривень на місяць. Довідок про доходи сторони суду не надали.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов`язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, нормальний стан здоров`я дитини та нормальний стан здоров`я відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище дитини, розмір витрат на утримання дитини, матеріальне становище відповідача, суд вважає правильним позов задовольнити в повному обсязі та визначити аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень щомісяця, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні.

Виходячи із змісту ст. 201, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок, від сплати якого звільнена позивач.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258 -259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 6000 гривень щомісяця, починаючи з 12 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 18 грудня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька