Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 607/7052/16-ц

провадження № 61-12669св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач - громадська організація «Асоціація споживачів житлово-комунальних послуг»,

відповідач - Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради,

третя особа - Тернопільська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу громадської організації «Асоціація споживачів житлово-комунальних послуг» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2016 року у складі судді Дзюбича В. Л. та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 24 січня 2017 року у складі колегії суддів: Ткача З. Є., Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року Тернопільська міська громадська організація «Асоціація споживачів житлово-комунальних послуг» (під час розгляду справи в апеляційному суді перейменована на громадську організацію «Асоціація споживачів житлово-комунальних послуг» (далі - громадська організація) звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі - КП ТП «Тернопільміськтеплокомуненерго») про визнання протиправною відмову у проведенні перерахунку оплати за послугу централізованого опалення для населення та зобов`язання провести перерахунок плати за послугу з централізованого опалення.

Позовна заява мотивована тим, щопостановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2015 року № 1037 «Про запровадження перерахунку вартості послуги з централізованого опалення», яка набула чинності з 19 грудня 2015 року, для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії передбачено проведення перерахунку вартості послуги з централізованого опалення залежно від температури зовнішнього повітря.

Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, перерахунок вартості послуги з централізованого опалення проводитися за опалювальний період, і розрахунковим періодом є календарний місяць, тому порядок перерахунку вартості послуги з централізованого опалення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2015 року № 1037 слід проводити з початку опалювального періоду, тобто з 09 жовтня 2015 року.

Усупереч указаним вимогам законодавства КП ТП «Тернопільміськтеплокомуненерго» провело перерахунок вартості послуги з централізованого опалення лише з 19 грудня 2015 року.

У проведенні перерахунку за період з 09 жовтня 2015 року до 18 грудня 2015 року, тобто за ввесь опалювальний період, громадській організації відмовлено.

За викладених обставин позивач просив суд визнати протиправною відмову КП ТП «Тернопільміськтеплокомуненерго» у проведенні перерахунку плати за послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії за період з 09 жовтня 2015 року до 18 грудня 2015 року, а також зобов`язати відповідача провести перерахунок плати за послугу з централізованого опалення за вказаний період.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що механізм нарахування споживачам щомісячної плати за послуги з централізованого опалення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2015 року № 1037, вступає у дію з моменту набрання чинності вказаною постановою, а саме з 19 грудня 2015 року. Оскільки нормативний акт не має зворотної дії в часі, тому підстав для проведення перерахунку вартості послуги з централізованого опалення за попередній період немає.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 24 січня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для скасування рішення суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі громадська організація просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди, відмовляючи у задоволенні позову, виходили з моменту набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2015 року № 1037, однак надали не правильну оцінку здійснення механізму перерахунку вартості послуги з централізованого опалення та листам Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2015 року № 7/10-15252 та від 05 травня 2016 року № 8/10-641-16, які містять роз`яснення щодо нарахування споживачам плати за послуги з централізованого опалення за грудень 2015 року.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Тернопільська міська громадська організація «Асоціація споживачів житлово комунальних послуг» створена на основі Закону України «Про об`єднання громадян» для здійснення громадської діяльності щодо захисту інтересів споживачів житлово-комунальних послуг (а. с. 8,9).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 25 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1994 року № 1025 об`єднання споживачів мають право звертатися з позовом до суду про визнання дій продавця, виробника (підприємства, що виконує їх функції), виконавця протиправними щодо невизначеного кола споживачів і припинення цих дій.

КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» провело перерахунок вартості послуги з централізованого опалення для населення м. Тернополя починаючи з 19 грудня 2015 року.

Громадська організація зверталась із листами щодо проведення перерахунку вартості послуг з централізованого опалення для населення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2015 року № 1037 «Про запровадження перерахунку вартості послуги з централізованого опалення залежно від температури зовнішнього повітря» за період з жовтня до 18 листопада 2015 року до Тернопільської міської ради 21 березня 2016 року № 8 (а. с. 15) та до КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» 15 червня 2016 року № 31 (а. с. 18).

ЛистамиВиконавчого комітету Тернопільської міської ради від 15 квітня 2016 року № 1245/01-00 (а. с. 16) та КП ТМ Тернопільміськтеплокомуненерго» від 23 червня 2016 року № 1664/7 (а. с. 21, 22) голові правління громадської організації роз`яснено, що юридичні підстави для проведення перерахунку за послугу з централізованого опалення у жовтні - листопаді 2015 року немає.

Листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2015 року № 7/10-15252, адресованого обласним та Київській міській державній адміністрації, надано роз`яснення щодо нарахування споживачам плати за послуги з централізованого опалення за грудень 2015 року та щодо використання при нарахуванні плати за послуги з централізованого опалення даних щодо фактичної температури зовнішнього повітря у розрахунковому періоді (а. с. 12).

Листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 травня 2016 року № 8/10-641-16 у відповідь на запит громадської організації повідомлено про порядок та нарахування плати за послуги з централізованого опалення за грудень 2015 року та механізм нарахування плати за послугу з централізованого опалення (а. с. 13).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1 -рп/99 визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Крім того, заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Це правило надає визначеності і стабільності суспільним відносинам. А також означає, що закони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності .

На підставі пункту 5 указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» від 10 червня 1997 року № 503/97 нормативно - правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. Акти Кабінету Міністрів України, які визначають права і обов`язки громадян, набирають чинності не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих виданнях.

Частиною першою статті 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року № 794-УІІ передбачено, що постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня її офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Відповідно до пункту 31 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року № 950 постанова Кабінету Міністрів України набирає чинності з дня її офіційного опублікування, якщо інше не передбачено такою постановою, але не раніше дня її опублікування. Постанови Кабінету Міністрів публікуються в офіційних виданнях - Офіційному віснику України та газеті «Урядовий кур`єр».

Згідно з вимогами статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісяця відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Порядок надання комунальних послуг (в тому числі і послуги з централізованого опалення), порядок обліку та оплати цих послуг, а також права та обов`язки сторін визначаються згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

30 жовтня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про запровадження перерахунку вартості послуги з централізованого опалення залежно від температури зовнішнього повітря». Після опублікування у газеті «Урядовий кур`єр» від 19 грудня 2015 року № 238, постанова відповідно до визначеного порядку набрала законної сили.

Зазначеною постановою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у частині запровадження механізму нарахування споживачам (у яких відсутні прилади обліку теплової енергії) щомісячної плати за послуги з централізованого опалення, що враховує відхилення фактичної температури зовнішнього повітря та тривалості опалювального сезону від нормативних показників, які взято до розрахунків тарифів на послуги з централізованого опалення.

Так, відповідно до абзацу другого пункту 21 Правил (у новій редакції) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. м (куб. м) опалюваної площі об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Отже, правові підстави для проведення перерахунку вартості послуги з централізованого опалення для споживачів послуг виникли з моменту набрання законної сили постановою Кабінету Міністрів України «Про запровадження перерахунку вартості послуги з централізованого опалення залежно від температури зовнішнього повітря», а саме 19 грудня 2015 року.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дотрималися норм матеріального права при визначенні юридичних підстав для проведення перерахунку вартості послуги з централізованого опалення для споживачів послуг, урахували всі обставини у справі та наявні у ній докази.

Крім того, відповідно до положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 року № 197, Міністерство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства та відповідно до покладених на нього завдань надає роз`яснення щодо реалізації державної політики у відповідних сферах.

Судами правильно встановлено, що листи Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2015 року № 7/10-15252 та від 05 травня 2016 року № 8/10-641-16, які містять роз`яснення щодо нарахування споживачам плати за послуги з централізованого опалення за грудень 2015 року, не є нормативно-правовими актами, вони мають лише роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлюють правових норм.

Отже, доводи касаційної скарги про те, що суди надали не правильну оцінку механізму здійснення перерахунку вартості послуги з централізованого опалення та листам Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України не знайшли свого підтвердження.

Крім того, наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів стосовно установлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судів, які їх обґрунтовано спростували. Відповідно до статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, правильно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу громадської організації «Асоціація споживачів житлово-комунальних послуг» залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. М. Сімоненко А. О. Лесько С. Ю. Мартєв Є. В. Петров С. П. Штелик