Справа № 522/8799/19
12 грудня 2019 року Приморський районний суд міста Одеси:
під головуванням судді Єршової Л.С.,
за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 26.06.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 21.10.2019 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди позивача, суд 12.12.2019 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Суд встановив, що 29.08.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі заступника начальника філії - Одеське обласне управління Кислиця С.В. був укладений кредитний договір № 886-н, згідно умов якого був наданий відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 125 280,00 грн., строком на 60 місяців, з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 29.08.2011 року.
Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15,5 % відсотків річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.
Згідно з п.3.3.4. кредитного договору, погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 2124,00 грн. до 29 числа кожного місяця починаючи наступного місця видачі після кредиту шляхом внесення до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «Ощадбанк». Останнє погашення здійснюється позивальником не пізніше 29.08.2011 року.
Відповідно до п. 4.1.1. кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення.
У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір застави, посвідчений 29 серпня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О., за реєстровим № 542, згідно якого, в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, відповідач передав у заставу позивачу рухоме майно, а саме: транспортний засіб, типу вантажна платформа, марки АП 17А 04, модель на шасі ГАЗ 3307, 2005 року випуску, кольору білого, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_7 НОМЕР_2 , реєстраційний номер - НОМЕР_3 , що належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого МРЕВ № 2 УДАІУМВС України в Одеській області від 22 серпня 2006 року.
Банком зобов`язання за кредитним договором позики виконанні, а відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Крім того, як установлено судом, у зв`язку з невиконанням відповідачем свої зобов`язань за кредитним договором, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2010 року по цивільній справі № 2-2918/10 за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 119234,80 грн.
Однак, як установлено судом, рішення суду не виконані належним чином, про що свідчать постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання (ст.3).
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (частини перша, друга статті 20 Закону).
Згідно з ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.
Частиною 1 ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» встановлено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.
Наведені правові норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем.
Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, в поряду ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1921,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 4-7, 10-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України,
Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, задовольнити
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.С. Єршова