Провадження №2-з/760/10/19
Справа №760/287/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Букіної О.М.,

при секретарі Кривулько С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АРБ ІНВЕСТМЕНС», треті особи - Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» про визнання неправомірними дій та відновлення становища, яке існувало до порушення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

В уточненій позовній заяві, яка була прийнята судом в підготовчому судовому засіданні 06.12.2018, ОСОБА_1 просить суд:

-визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АРБ ІНВЕСТМЕНС», код ЄДРПОУ - 38716601, адреса: м. Київ, провулок Західний, буд. ЗД, кімната 14 щодо неналежного виконання Іпотечного договору від 17.04.2015 та Договору відступлення права вимоги №заг від 09.07.2015;

-відновити становище, яке існувало до порушення права ОСОБА_1 на предмет іпотеки - земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, а саме: скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АРБ ІНВЕСТМЕНС» (), згідно рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка Сергія Петровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25491816, запис державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бучинського Дениса Дмитровича про право власності №11716453 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

14.01.2019 представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку, загальною площею 0, 0759 (нуль цілих сімсот п'ятдесят дев'ять десятитисячних) га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ ІНВЕСТМЕНС», яке діє від імені, в інтересах та за рахунок Закритого не диверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Джерело», код ЄДРПОУ - 38716601.

В обґрунтування заяви зазначає, що державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві незаконно, без додержання встановленого законом порядку, фактично на підставі неналежних документів прийняв рішення про державну реєстрацію прав та провів державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ ІНВЕСТМЕНС», внаслідок чого спірне майно проти волі його законного володільця ОСОБА_1 - вибуло з його володіння.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання неправомірними дій та відновлення становища, яке існувало до порушення, оскільки є велика ймовірність її перепродажу, передання в заставу та вчинення інших можливих юридичний дій з цим майном, оскільки попередні дії відповідача свідчать про якомога швидше оформлення всіх необхідних документів та відчуження нерухомого майна на користь іншої особи, а тому змусить позивача в подальшому пред'являти нові позови про витребування цього майна, визнання недійсними правочинів та вчинення інших дій.

Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є визнання неправомірними дій та скасування державноъ реэстрацыъ права вланосты на нерухоме майно.

відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що спосіб забезпечення позову, який просить застосувати позивач не узгоджується з предметом позову.

Разом з цим, суд вважає, що доводи заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, є необґрунтованим.

Необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднути виконання майбутнього рішення суду чи зробить його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви, як необгрунтованої.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М.Букіна