Справа № 369/223/19
Провадження № 2/369/1293/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ПАТ «Державний Ощадний банк України» - Коцюби О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест», Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Будбат» про визнання права власності на квартиру, та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Будбат», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест», Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Будбат» про визнання права власності на квартиру.

Свої вимоги мотивує наступним.

14.01.2016 р. між ТОВ «ПГ Інвест» та ОСОБА_2 було укладено договір №14/01/16-100 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.2. договору №14/01/16-100 від 14.01.2016 р. купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 встановлено, об`єкт нерухомості має наступні основні характеристики: Секція: 3; Поверх: 2; кількість кімнат: 3; номер квартири: 100; Загальна площа: 102,64 кв.м.

14.01.2016 р. між ТОВ «ПГ Інвест» та Позивачкою був підписаний акт приймання-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості відповідно до умов Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру №100 від 14.01.2016 №14/01/16-100.

На виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру №100 від14.01.2016 №14/01/16-100 щодо оплати вартості квартири (п.2.1., 2.2., 2.4.) Позивачка оплатила повну вартість майнових прав на квартиру, що підтверджується Довідкою «ПГ Інвест» б/н про повну оплату вартості майнових прав на квартиру №100 від 14.01.2016 р.

15.09.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на ім`я ТОВ «ПГ Інвест» видано Сертифікат серії ІУ №, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта: «1 черга будівництва: житловий будинок АДРЕСА_3 на 110 місць масиву високоповерхової секційної житлової забудови в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області».

18.04.2016 р. приватним нотаріусом Верповською Оленою Володимирівною було зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за позивачкою на квартиру загальною площею 102,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (номер запису про право власності 14272791).

Підставою виникнення права власності та, відповідно, реєстрація права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , серія та номер: 14/01/16-100, виданий 14.01.2016, видавник: ТОВ «ПГ Інвест»/ ОСОБА_2 ; акт приймання-передачі майнових прав на об єкт нерухомості, серія та номер: 100, виданий 14.01.2016, видавник: ТОВ «ПГ Інвест»/ ОСОБА_2 ; довідка про повну оплату вартості майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , серія та номер: 100, виданий 14.01.2016, видавник: ТОВ «ПГ Інвест».

16.05.2016 р. позивачка, уклала Договір про безвідсоткову цільову фінансову позику №16/05/16-П з ТОВ «Фірма «Будбат».

18 05 2016 р з метою забезпечення повного виконання зобов`язання за Договором про безвідсоткову цільову фінансову позику №16/05/16-П від 16.05.2016 р„ позивачка передала в іпотеку ТОВ ТОВ «Фірма «Будбат» належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_5 уклавши посвідчений Договір іпотеки.

У грудні 2016 року позивачка отримала лист від Міністерства юстиції України із копією скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» на дії та рішення державних реєстраторів державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо порушення процедури реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за позивачкою.

Наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2017 р. скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.04.2016 року за №29366488, прийнятого приватним нотаріусом Верповською О.В.

Пунктом 3 вказаного Наказу Мін`юсту відмовлено у задоволенні скарги ПАТ Державний ощадний банк України» від 04.10.2016 у частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.04.2016 р., прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог ч.5 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки скарга подана особою, яка не може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття оскаржуваного рішення.

Вказане свідчить про те, що Відповідач-2 не визнає право власності позивачки на спірну квартиру, відтак остання звертається до суду за захистом невизнаного права.

Позивачка звертає увагу суду, що на момент державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , будь-які відомості про реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію обтяжень на вказану квартиру були відсутні.

Із вказаного слідує, що позивачка набула права власності на спірну квартиру за оплатним договором та в установленому законом порядку зареєструвала право власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Із інформаційної довідки 146331929 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.11.2018 р. вбачається відсутність будь-яких записів про іпотеку та записів про обтяження, які зареєстровані за ПАТ «Державний ощадний банк України».

За відсутності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про власника квартири-позивачки, остання вимушена звернутися за захистом її порушеного, не визнаного права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 до суду.

За приписами ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною 1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК, ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого

майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 155 ЖК Української РСР встановлені гарантії прав громадян, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), за якими власника не може бути позбавлено користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Отже право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування, розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п. 33 Постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав», позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання мого права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами ст.16 Закону України «Про іпотеку» у разі передачі в іпотеку об`єкта незавершеного будівництва забудовником і звернення стягнення на завершену будівлю (споруду) іпотека не поширюється на ту її частину, яка виділена в натурі і була придбана будь-якою особою (покупцем) на підставі цивільно-правового договору шляхом повної сплати п вартості до моменту прийняття рішення про звернення стягнення, якщо інше не встановлено договором з покупцем.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 316,317,319,321,334,391-392,383 Цивільного кодексу України, ст.ст. 150, 155 ЖК Української РСР, ст.41 Конституції України просила суд:

Визнати право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 08.10.2002, видавник: Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві.

Публічну акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» звернулось з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Будбат», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним.

Позовні вимоги зустрічного позову мотивує наступним.

Підставою первісного позову є укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ПГ Інвест» договір від 14.01.2016 р №14/01/16-100 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_7 100

Вважає що вказаний договір підлягає визнанню недійсним з огляду на наступне.

31.12.2013 між АТ «Ощадбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест», було укладено Договір кредитної лінії № 778/31/6 з наступними змінами та доповненнями.

У відповідності до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в розмірі 300 000 000,00 (триста мільйонів) гривень т 2.2 Договору кредитної лінії). Згідно з п. 2.2 Кредитного договору Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами), пп. 2.3.1 Кредитного договору визначено, що Кредит Позичальнику надається у гривні, погашення Кредиту здійснюється у валюті надання у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором (надалі - Кредит).

Додатковим договором № 1 до Договору кредитної лінії № 778/31/6 від 31.12.2013 були внесені зміни, а саме, зменшено максимальний ліміт кредитування до 123 784 363,00 (сто двадцять три мільйони сімсот вісімдесят чотири тисячі триста шістдесят три) гривні з остаточним терміном повернення кредитних коштів не пізніше 15.10.2016 (п. 2.2 Додаткового договору №1), узгоджено зміну кредитної лінії на невідновлювальну.

24.02.2014 між АТ «Ощадбанк» та Позичальником було укладено Іпотечний Договір (зі змінами та доповненнями), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько 1.1., за реєстровим номером 444, у відповідності до умов якого, серед іншого, в іпотеку АТ «Ощадбанк» було передано майнові права на квартиру АДРЕСА_1 (далі - іпотечний договір).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії договору іпотеки. Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об`єкт.

Статтею 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про іпотеку» передача в іпотеку об`єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, об`єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них. Обтяження об`єкта незавершеного будівництва іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

15.09.2015 Державною архітектурно - будівельною інспекцією України прийнято рішення, яким затвердженого акт готовності об`єкта до експлуатації від 01.09.2015 щодо об`єкта "І черга будівництва: житловий будинок АДРЕСА_3 на 110 місць масиву високоповерхової секції житлової забудови в с. Чайки Києво - Святошинського району Київської області (І пусковий комплекс)" та видано сертифікат серії ІУ № 70, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

При цьому у відповідності до ст. 16 Закону України «Про іпотеку» після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, серед яких, зокрема, зазначено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору та визнання договору іпотеки недійсним.

Таким чином, якщо договір іпотеки не припинено з визначених законом підстав, то усі права і обов`язки, набуті сторонами за цим правочином, повинні безперешкодно здійснюватися і є діючими до його повного виконання.

14.01.2016, тобто після укладення іпотечного договору, між ТОВ «ПГ Інвест» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 14/01/16-100 купівлі продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2

Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Необхідно зазначити, що АТ «Ощадбанк», як іпотекодержатель, не надавало згоди на відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна, а саме майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а наявний в матеріалах справи Лист від 29.07.2015 (вих. № 31/6-11/1019-8127) адресований ТОВ «ПГ Інвест» свідчить виключно про надання дозволу на укладення попередніх договорів купівлі-продажу майнових прав/договорів резервування без отримання авансових платежів у рахунок оплати за нерухомість/майнові права до моменту виведення нерухомості/майнових прав.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 18.05.2016 між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «БУДБАТ» було укладено договір іпотеки, серія та номер: 505, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловйовою Мариною Вячеславівною.

Зважаючи на той факт, що АТ «Ощадбанк», як іпотекодержатель, не надавало згоди ані на відчуження ані на передачу предмета іпотеки в наступну іпотеку, вказані правочини підлягають визнанню недійсними на підставі ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

Про вказані обставини Банку стало відомо лише 09.09.2016 (вказане підтверджується наявною в матеріалах справи Скаргою № 55/2-01/1694-5418/2016-00/Вих і інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 67723684 від 09.09.2016).

За змістом частини другої статті 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак, це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину недійсним.

У відповідності до п. 5 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Таким чином договір купівлі-продажу № 14/01/16-100 від 14.01.2016 укладений між ТОВ ПГ ІНВЕСТ та ОСОБА_2 є нікчемним в силу ч. 3 ст. 215 ЦК України, /скільки недійсність такого правочину без згоди іпотекодержателя прямо передбачена в силу закону, а саме ч. З ст.12 Закону України Про іпотеку.

Крім того, звертаємо увагу про наявність одночасно двох самостійних підстав для визнання недійсним договору іпотеки укладеного 18.05.2018 між ОСОБА_2 та ТОВ ''Фірма Будбат та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Солойовою М.В. за №505.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Зважаючи на те, що договір купівлі-продажу № 14/01/16-100 від 14.01.2016 недійсний в силу закону та відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України не створює жодних правових наслідків, ОСОБА_2 не мала права укладати договір іпотеки з ТОВ Фірма Будбат, оскільки не була власником предмета іпотеки, а отже договір іпотеки є недійсним в силу ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Закону України Про іпотеку у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Таким чином, навіть якщо б договір іпотеки від 18.05.2018 був укладений між ТОВ Фірма Будбат та власником майна, відсутність згоди АТ Ощадбанк, як іпотекодержателя на передачу майна в наступну іпотеку, зумовлює недійсність такого правочину в силу прямої норми закону.

Також, АТ Ощадбанк просить суд застосувати наслідки недійсності договору іпотеки укладеного 18.05.2018 між ОСОБА_2 та ТОВ Фірма Будбат та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Солововою М.В. за шляхом скасуванні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про іпотеку та обтяження, а саме: скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис про іпотеку № 14566093 від 18.05.2016 21:25:35, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловйовою М.В та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис про обтяження № 14565524 від 18.05.2016 21:17:50, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловйовою М.В.

Зважаючи на вищевикладене, та керуючись ст. З, 13, 23, Закону України «Про іпотеку», ст. 203, 215, 216 ЦК України просить:

1. Визнати недійсним з моменту укладення договір № 14/01/16-100 купівлі-продажу майнових прав на квартиру №100 від 14.01.2016, укладений між ТОВ ПГ ІНВЕСТ () та ОСОБА_2 (ІНН: НОМЕР_1 ).

2. Визнати недійсним договір іпотеки укладений 18.05.2018 між ОСОБА_2 (ІНН: НОМЕР_1 ) та ТОВ ФІРМА БУДБАТ (), посвідчений приватним нотаріусом КМНО Соловйовою М.В. за №505.

3. Застосувати наслідки недійсності правочину, а саме: скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис про іпотеку № 14566093 від 18.05.2016 21:25:35, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловйовою М.В та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис про обтяження № 14565524 від 18.05.2016 21:17:50, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловйовою М.В.

4. Стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору.

ОСОБА_2 проти зустрічного позову заперечує.

29 липня 2015 року між ТОВ "ПГ-Інвест" та ОСОБА_2 було укладено Попередній договір № 29-07/15/100 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до якого сторони цього договору зобов`язувалися укласти договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Надалі, на виконання вищевказаного попереднього договору, 14 січня 2016 року було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 14/01/16-100 між ТОВ "ПГ-Інвест" як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем. Реєстрацію речових прав в реєстрі прав на нерухоме майно було проведено приватним нотаріусом Верповською Оленою Володимирівною. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було зроблено за № 29366488 від 21.04.2016 року.

Із зустрічними позовними вимогами не згодні виходячи із наступного.

Стаття 328 Цивільного кодексу України вказує на те. що одним із способів набуття права власності є правочини.

Так, між ТОВ "ПГ Інвест" та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , який відповідає вимогам Цивільного кодексу України щодо укладання договорів такого типу. Зокрема ст.ст. 626 627,628,638,639,655,656.

В свою чергу, позивач за зустрічним позовом посилається на договір

Кредитної лінії № //8/31/6 від 31.12.2013 та Іпотечний договір від 24.02.2014 року укладені між АТ «Ощадбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю ПГ Інвест як на підставу того, що майнові права на квартиру АДРЕСА_8 (будівельний № АДРЕСА_9 ) передана в іпотеку АТ Ощадбанк".

Однак, ОСОБА_2 , підписуючи Попередній договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 та Договір купівлі-продажу майнових прав па квартиру АДРЕСА_2 не знала та не могла знати про наявність обтяжень за майном, що було предметом цих договорів, адже, зміст договору не вказує на таку наявність.

Таким чином, ОСОБА_2 є добросовісним набувачем майна, що було передане згідно Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 .

Положення, які регулюють правовідносини із добросовісним набувачем майна встановлюються ст. 330 Цивільного кодексу України, яка вказує, що майно, яке було отримане набувачем від особи, яка не мала права відчужувати таке майно, може бути витребуване в неї тільки у випадку наявності підстав, передбачених ст. 388 Цивільного кодексу України. В свою чергу, жодна із підстав ст. 388 не може бути застосована до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 .

В свою чергу ст. 41 Конституції У країни вказує на те. що право власності набувається у відповідності до закону; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право власності є непорушним; Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності.

Відтак, право власності на квартиру АДРЕСА_8 будівельний АДРЕСА_9 ) було набуте відповідно до договору купівлі-продажу. який був укладений на законних підставах, тобто таких, які не суперечать положенням Цивільного кодексу України, що встановлюють вимоги до такого типу договорів, і відповідає законодавству України.

До предмету доказування у даній справі відповідач за зустрічним позовом включає обставини пов`язані із добросовісністю набуття права власності на спірну квартиру АДРЕСА_2 .

Разом з цим, відповідач за зустрічним позовом вказує, що у останнього відсутні документи пов`язані із перевіркою нотаріусом Верповською О.В. відповідних реєстрів іпотек в дотримання Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Просить: Відмовити Публічному акціонерному товариству «Державний Ощадний банк України» в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Задовольнити первісний позов ОСОБА_2 .

Додатково представник позивача по первинному позову пояснила, що як слідує зі змісту позовної заяви та підверджено належними та допустимими доказами позивачка набула права власності на спірну квартиру за оплатним договором та в установленому законом порядку зареєструвала право власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦКУ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, для правильного вирішення справи основоположною обставиною у справі є встановлення правомірності та добросовісності набуття ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру, що підтверджується наступним:

1. На момент державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , будь-які відомості про реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію обтяжень на вказану квартиру були відсутні.

Із доданих матеріалів до позовної заяви за первісним позовом вбачається, що ПНКМНО ОСОБА_3 дотрималася вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року у справі 826/3857/17 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 09 лютого 2017 року № 324/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 квітня 2016 року № 29366488, № 29366399, № 29366436, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповської О.В.

Судами першої та апеляційної інстанції у справі № 826/3857/17 встановлено, що:

- ...на момент звернення до приватного нотаріуса Верповської О.В. заявників із заявами та документами щодо реєстрації за ними права власності на новоутворене нерухоме майно (квартири), нею, як державним реєстратором, було вжито належних заходів для пошуку інформації про наявність іпотеки та заборони відчуження, складено довідку відповідно до отриманих відомостей, з яких не вбачалося таких заборон»:

- «...суд приходить до висновку, що за умов подачі заявниками разом із заявою про реєстрацію прав власності повного комплекту документів, передбачених пунктом 41 Порядку № 1127, а також відсутності за заданими параметрами адреси нерухомого майна у Реєстрі відомостей щодо наявності іпотеки та заборон, у позивача не виникло підстав, передбачених частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для обґрунтованої відмови у державній реєстрації прав власності або для зупинення процесу реєстрації прав власності...».

Таким чином, нотаріус Верповська О.В. законно провела реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки реєстр не містив відкритого розділу щодо заборон відчуження майна.

2. Позивач купувала саме квартиру, як об`єкт речового права із адресою, що включає номер квартири і адресу із секціями, а саме квартиру АДРЕСА_5 .

Однак при посвідченні договору іпотеки майнових прав на квартири, адреса будинку була зазначена як: АДРЕСА_10 , без зазначення номеру секції та номерів квартир, що унеможливило виявлення у подальшому записів про наявність іпотеки та заборони відчуження. Зазначене також встановлено рішеннями судів першої та апеляційної інстанції у справі № 826/3857/17.

Відповідно до статтей 3,4 Закону України Про іпотеку обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Ураховуючи викладене, іпотека нерухомого майна - квартири АДРЕСА_8 , що в даний момент належить на праві власності ОСОБА_2 - не була зареєстрована за АТ Ощадбанк, відповідно у останнього відсутні права іпотекодержателя.

3. Характеристики квартири як об`єкта речового права налаежного Позивачеві за первинним позовом не співпадають з характеристиками квартири, як об`єктом майнового права. Відтак, позивач по зустрічному позову не надав належних та допустимих доказів, що квартира АДРЕСА_2 як об`єкт майнового права повністю відповідає параметрам квартири АДРЕСА_2 як об`єкту речового права.

4. Банк давав згоду на укладення договорів з боку "ПГ ІНВЕСТ" і на момент такої згоди, квартири були об`єктом саме майнового права, а не речового. Копія листа ПАТ «Ощадбанк» до ТОВ «ПГ Інвест» від 24.07.2015 № 31/6-18/1003 про дозвіл на укладення попередніх договорів купівлі-продажу майнових прав на квартири наявна в матеріалах справи.

5. Беручи до уваги вищевикладене, ОСОБА_2 підписуючи Попередній договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 та Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 не знала та не могла знати про наявність обтяжень за майном, що було предметом цих договорів, адже, зміст договору не вказує на таку наявність.

Таким чином, ОСОБА_2 є добросовісним набувачем майна, що було передане згідно Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 .

Ураховуючи викладене, представник ОСОБА_2 просить суд визнати право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 08.10.2002, видавник: Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві. Відмовити Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в задоволенні зустрічних позовних вимог.

В судовому засіданні позивач по первинному позову та відповідач по зустрічному позову ОСОБА_2 та її представник первинний позов підтримали в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечують в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача по первинному позову та відповідача по зустрічному позову ПАТ «Державний ощадний банк України» проти первинного позову заперечує в повному обсязі, зустрічний позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача по первинному та зустрічному позову ТОВ «ПГ Інвест» в судове засідання не з`явися. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Представник третьої особи по первинному позові та відповідача зустрічному позову ТОВ «Фірма «Будбат» в судове засідання не з`явися. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні первинного позову та задоволення зустрічного позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

31.12.2013 між АТ «Ощадбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест», було укладено Договір кредитної лінії № 778/31/6 з наступними змінами та доповненнями.

У відповідності до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в розмірі 300 000 000,00 (триста мільйонів) гривень т 2.2 Договору кредитної лінії). Згідно з п. 2.2 Кредитного договору Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами), пп. 2.3.1 Кредитного договору визначено, що Кредит Позичальнику надається у гривні, погашення Кредиту здійснюється у валюті надання у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором (надалі - Кредит).

Додатковим договором № 1 до Договору кредитної лінії № 778/31/6 від 31.12.2013 були внесені зміни, а саме, зменшено максимальний ліміт кредитування до 123 784 363,00 (сто двадцять три мільйони сімсот вісімдесят чотири тисячі триста шістдесят три) гривні з остаточним терміном повернення кредитних коштів не пізніше 15.10.2016 (п. 2.2 Додаткового договору №1), узгоджено зміну кредитної лінії на невідновлювальну.

24.02.2014 між АТ «Ощадбанк» та «ПГ Інвест», було укладено Іпотечний Поговір (зі змінами та доповненнями), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько 1.1., за реєстровим номером 444, у відповідності до умов якого, серед іншого, в іпотеку АТ «Ощадбанк» було передано майнові права на квартиру АДРЕСА_1 (далі - іпотечний договір).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії договору іпотеки. Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об`єкт.

Статтею 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про іпотеку» передача в іпотеку об`єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, об`єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них. Обтяження об`єкта незавершеного будівництва іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

15.09.2015 Державною архітектурно - будівельною інспекцією України прийнято рішення, яким затвердженого акт готовності об`єкта до експлуатації від 01.09.2015 щодо об`єкта "І черга будівництва: житловий будинок АДРЕСА_3 на 110 місць масиву високоповерхової секції житлової забудови в с. Чайки Києво - Святошинського району Київської області (І пусковий комплекс)" та видано сертифікат серії ІУ № 70, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

При цьому у відповідності до ст. 16 Закону України «Про іпотеку» після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, серед яких, зокрема, зазначено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору та визнання договору іпотеки недійсним.

Таким чином, якщо договір іпотеки не припинено з визначених законом підстав, то усі права і обов`язки, набуті сторонами за цим правочином, повинні безперешкодно здійснюватися і є діючими до його повного виконання.

Наявний в матеріалах справи Лист від 29.07.2015 (вих. № 31/6-11/1019-8127) адресований ТОВ «ПГ Інвест» свідчить надання про дозволу на укладення попередніх договорів купівлі-продажу майнових прав.

29 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ "ПГ-Інвест" було укладено Попередній договір № 29-07/15/100 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до якого сторони цього договору зобов`язувалися укласти договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

14.01.2016 р. між ТОВ «ПГ Інвест» та ОСОБА_2 було укладено договір №14/01/16-100 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.2. договору №14/01/16-100 від 14.01.2016 р купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 . встановлено, об`єкт нерухомості має наступні основні характеристики: Секція: 3; Поверх: 2; кількість кімнат: 3; номер квартири: 100; Загальна площа: 102,64 кв.м.

Відповідно до п. 2.2. Договору №14/01/16-100 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 від 14.01.2016 р загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості складає: 1 077 720,00 грн, в тому числі ПДВ 179 620,00 грн.

14.01.2016 р. між ТОВ «ПГ Інвест» та ОСОБА_2 був підписаний акт приймання-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості відповідно до умов Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру №100 від 14.01.2016 №14/01/16-100.

В Довідці ТОВ «ПГ Інвест» від 14.01.2016 р. б/н зазначено, що ОСОБА_2 здійснила всі розрахунки за Договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 100 від 14.01.2016 №14/01/16-100, т.ч. оплатила 100% вартості майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 та має такі характеристики: секція 3, поверх 2, кількість кімнат 3, номер квартири 100, загальна площа 102,64 кв м.

Однак, ОСОБА_2 , підписуючи Попередній договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 та Договір купівлі-продажу майнових прав па квартиру АДРЕСА_2 не знала та не могла знати про наявність обтяжень за майном, що було предметом цих договорів, адже, зміст договору не вказує на таку наявність.

В свою чергу ст. 41 Конституції У країни вказує на те. що право власності набувається у відповідності до закону; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право власності є непорушним; Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності.

За вказаних обставин право власності на квартиру АДРЕСА_8 будівельний АДРЕСА_9 ) було набуте відповідно до договору купівлі-продажу. який був укладений на законних підставах, тобто таких, які не суперечать положенням Цивільного кодексу України, що встановлюють вимоги до такого типу договорів, і відповідає законодавству України.

18.04 .2016 р. приватним нотаріусом Верповською Оленою Володимирівною було зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за позивачкою на квартиру загальною площею 102,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (номер запису про право власності 14272791).

Підставою виникнення права власності та, відповідно, реєстрація права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , серія та номер: 14/01/16-100, виданий 14.01.2016, видавник: ТОВ «ПГ Інвест»/ ОСОБА_2 ; акт приймання-передачі майнових прав на об єкт нерухомості, серія та номер: 100, виданий 14.01.2016, видавник: ТОВ «ПГ Інвест»/ ОСОБА_2 ; довідка про повну оплату вартості майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , серія та номер: 100, виданий 14.01.2016, видавник: ТОВ «ПГ Інвест».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року у справі 826/3857/17 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 09 лютого 2017 року № 324/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 квітня 2016 року № 29366488, № 29366399, № 29366436, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповської О.В.

Судами першої та апеляційної інстанції у справі № 826/3857/17 встановлено, що:

- ...на момент звернення до приватного нотаріуса Верповської заявників із заявами та документами щодо реєстрації за ними права власності на новоутворене нерухоме майно (квартири), нею, як державним реєстратором, було вжито належних заходів для пошуку інформації про наявність іпотеки та заборони відчуження, складено довідку відповідно до отриманих відомостей, з яких не вбачалося таких заборон»:

- «...суд приходить до висновку, що за умов подачі заявниками разом із заявою про реєстрацію прав власності повного комплекту документів, передбачених пунктом 41 Порядку № 1127, а також відсутності за заданими параметрами адреси нерухомого майна у Реєстрі відомостей щодо наявності іпотеки та заборон, у позивача не виникло підстав, передбачених частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для обґрунтованої відмови у державній реєстрації прав власності або для зупинення процесу реєстрації прав власності...».

Враховуючи, що ОСОБА_2 в установленому законом порядку набула право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та провела державну реєстрацію свого права повторне визнання за ОСОБА_2 неможливо, а тому підстави для задоволення її позову про визнання права власності на вказану квартиру відсутні.

Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦКУ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

18.05.2016 р. з метою забезпечення повного виконання зобов`язання за Договором про безвідсоткову цільову фінансову позику №16/05/16-П від 16.05.2016 р„ позивачка передала в іпотеку ТОВ ТОВ «Фірма «Будбат» належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_5 уклавши посвідчений Договір іпотеки.

Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Наявний в матеріалах справи Лист АТ «Ощадбанк», від 29.07.2015 (вих. № 31/6-11/1019-8127) адресований ТОВ «ПГ Інвест» свідчить надання про дозволу на укладення попередніх договорів купівлі-продажу майнових прав.

Оскільки АТ «Ощадбанк», як іпотекодержатель, не надавало згоди на передачу предмета іпотеки в наступну іпотеку, вказаний правочин підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Також, необхідно застосувати наслідки недійсності договору іпотеки укладеного 18.05.2018 між ОСОБА_2 та ТОВ Фірма Будбат та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Соловйовою М.В. за шляхом скасуванні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про іпотеку та обтяження, а саме: скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційного запису про іпотеку № 14566093 від 18.05.2016 21:25:35, внесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловйовою М.В та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис про обтяження № 14565524 від 18.05.2016 21:17:50, внесеному приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловйовою М.В.

На підставі ст. 3, 10, 11, 15, 16, 182, 203, 215, 216, 316 319, 321, 328 Цивільного кодексу України ст.ст. 3, 12 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 206, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест», Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Будбат» про визнання права власності на квартиру - відмовити.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Будбат», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір іпотеки укладений 18.05.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ФІРМА «БУДБАТ», посвідчений приватним нотаріусом КМНО Соловйовою М.В за № 505.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис про іпотеку № 14566093 від 18.05.2016 21:25:35, внесений приватним нотаріусом КМНО Соловйовою М.В. та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис про обтяження № 14565524 від 18.05.2016 21:17:50, внесений приватним нотаріусом КМНО Соловйовою М.В.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) грн.

Стягнути з ТОВ «ФІРМА «БУДБАТ» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) грн.

В решті зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Твердохліб Вікторія ' зареєстрована за адресою: АДРЕСА_11 , паспорт серії НОМЕР_3 . виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 08 жовтня 200 року, РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ТОВ «ПГ ІНВЕСТ і адреса: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 14, оф. 2, код ЄДПОУ 37974535).

Відповідач: ПАТ «Державний ощадний банк України» (адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ).

Третя особа: ТОВ «ФІРМА. БУДБАТ» (адреса: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 16, ).

Повний текст рішення виготовлений 20.12.2019 року.

Суддя: Дубас Т.В