УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю представника позивача аді оката ОСОБА_1 , представника відповідача Матерборчук Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 62109,79 грн. Вказана сума є недоплаченою різницею суми страхового відшкодування (ліміт 100000 грн.). Вважає, що відповідач неправомірно зменшив суму страхового відшкодування до 37890,21 грн. Посилання на п.36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є незаконними з огляду на те, що апеляційною інстанцію справа про адміністративне правопорушення відносно нього закрита, а суд вказав на те, що висновок суду першої інстанції про його винуватість не ґрунтується на досліджених доказах, їх аналізі та оцінці у судовому рішенні.

В судовому засіданні представником відповідача заявлене клопотання по призначення судової автотехнічної експертизи на вирішення якої поставити питання: як повинний був діяти кожний з водіїв відповідно до вимог Правил дорожнього руху при проїзді регульованого перехрестя, якщо дорожньо-транспортна пригода відбулася при зміні сигналів світлофору; в діях якого з водіїв вбачається порушення вимог ПДР України та які з них знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Представник позивача заперечував проти призначення експертизи, оскільки позивач не повинний доводити свою невинуватість, оскільки винним в ДТП визнаний саме ОСОБА_3 . Враховуючи висновки Верховного Суду у справі № 234/16272/15-ц, суд не вправі обговорювати вину особи, стосовно якої ухвалено постанову у справі про адміністративне правопорушення та вона є обов`язковою для суду з питань, що мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Питання до експерта фактично є правовою оцінкою, що є неприпустимим.

Суд, заслухав думку представників позивача та відповідача, виходить з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Тобто, призначення експертизи стосовно вини третьої особи ОСОБА_3 в ДТП є недоцільним.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає об`єктом цього виду страхування майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 36.3 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Що стосується думки відповідача про наявність вини у ДТП також і позивача ОСОБА_2 , то постановою Апеляційного суду Херсонської області від 14 серпня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрите не у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а через закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача вважає, що висновок експерта буде доказом на обґрунтування заперечень проти позову, а саме в частині наявності обоюдної вини у ДТП, як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_2

Оскільки представник відповідача наполягає на поставленні перед експертом саме визначених у клопотанні питань, а наявність вини ОСОБА_3 є преюдіційною, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

При цьому суд вважає необхідним роз`яснити, що в даному випадку відповідачем можуть бути поставлені питання лише щодо учасника ДТП провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно якого було закрите за нереабілітуючими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 103, 258-261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає Заперечення на неї можуть бути викладені у апеляційній скарзі на рішення суду.

СуддяО. В. Ус