621/3670/19
2/621/419/18

УХВАЛА

19 грудня 2019 року м. Зміїв
Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Зміївської міської ради про виділ у натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності,
Ознайомившись з матеріалами справи, дійшов наступного.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 04.12.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до Зміївської міської ради, Реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції та Товариства з обмеженою відповідальністю «Зміївський машинобудівний завод» про виділ у натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності, з наступними вимогами: виділити в натурі (в окрему одиницю) нежитлову будівлю під підприємство обжарювання і розфасовки кави та чаю літ. Х-1, Х1-1. Х11-1, площею 145,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві спільної часткової власності, із можливістю присвоєння окремої адреси (справа № 621/3530/19)
Крім того, відповідно до автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 17.12.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до Реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції про виділ у натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності, з наступними вимогами: виділити в натурі (в окрему одиницю) нежитлову будівлю під підприємство обжарювання і розфасовки кави та чаю літ. Х-1, Х1-1. Х11-1, площею 145,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві спільної часткової власності, із можливістю присвоєння окремої адреси (справа № 621/3668/19)
Крім того, відповідно до автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 17.12.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зміївський машинобудівний завод» про виділ у натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності, з наступними вимогами: виділити в натурі (в окрему одиницю) нежитлову будівлю під підприємство обжарювання і розфасовки кави та чаю літ. Х-1, Х1-1. Х11-1, площею 145,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві спільної часткової власності, із можливістю присвоєння окремої адреси (справа № 621/3672/19)
Тобто, позивачем ОСОБА_1 подано до суду позовні заяви до цього самого відповідача, з тим самим предметом, та з однакових підстав.
Неприпустимість зловживання процесуальними правами є основною засадою (принципом) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.
Згідно з ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Так, Касаційний адміністративний суд у складі ВС (рішення від 13.03.2019 р. у справі №814/218/14) зазначив, що під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.
Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання.
Відповідно до п. 6 ч. 4 ст.185 ЦПК України позовна заява повертається коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
З огляду на викладене, дійшов висновку, що подання позивачем ОСОБА_1 декількох тотожних позовних заяв, є зловживанням процесуальним правом, у зв`язку з чим позов підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.
Повний текст ухвали складено 19.12.2019.
Суддя: