Справа № 310/251/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мороки С.М.,

за участю секретаря судового засідання Писанець Н.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в загальному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з подружжя заборгованості за договором позики,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з подружжя заборгованості за договором позики.

В позові зазначено, що 15.04.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передала у власність останньої (позичальникові) грошові кошти у сумі 4300 доларів США, а остання зобов`язалась повернути позивачу цю суму грошових коштів з процентами, а разом 5000 доларів США в строк до 01.05.2018, що підтверджується власноруч написаною розпискою ОСОБА_2 в присутності свого чоловіка ОСОБА_3 .

На сьогоднішній день відповідачі вказану суму грошей позивачу не повернули.

Позивач вважає, що існують законні підстави стягнути дану суму боргу з відповідачів солідарно, з огляду на наступне:

Оскільки боржник перебуває в зареєстрованому шлюбі, а позика була укладена в інтересах сім`ї, позивач просить відповідно до ч.4 ст.65, ч.2 ст.73 СК України стягнути борг з подружжя у солідарному порядку, оскільки чоловік позичальника був обізнаний про боргові зобов`язання своєї дружини, яка взяла позику в інтересах сім`ї.

Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Саме такий правовий висновок про застосування ст.ст.1046,1047 ЦК України міститься в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63 цс13, та від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Не маючи іншої можливості захистити своє право, позивач звернулася з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання, будучи належним чином повідомленими, не з`явилися, заперечень стосовно позовних вимог не направили.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за відсутності відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

15.04.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передала у власність останньої (позичальникові) грошові кошти у сумі 4300 доларів США, а остання зобов`язалась повернути позивачу цю суму грошових коштів з процентами, а разом 5000 доларів США в строк до 01.05.2018, що підтверджується власноруч написаною розпискою ОСОБА_2 в присутності свого чоловіка ОСОБА_3 .

На час розгляду справи в суді відповідачі своїх обов`язків не виконали, гроші позивачу не повернуті. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про повернення боргу.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.2 ст. 65 СК України, при укладанні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно з ч. 4 ст.65 СК України, договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до розрахунку суми боргу відповідачі повинні повернути позивачу суму 127 250,00 грн.

Позовні вимоги підтверджені розпискою від 15.04.2017.

Суд, виходячи із доведеності факту отримання відповідачами суми коштів у борг від ОСОБА_1 , а також із того, що сума боргу не була повернута, перевіривши правильність розрахунків, наданих позивачем, приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно частини 3 цієї ж статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналогічним чином питання обов`язків доказування та питання доказів регулює ст.81 ЦПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Іншого розрахунку названих сум відповідачами суду не надано та не спростовано розрахунок, наданий позивачем.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1400,00 грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.01.2019 за клопотанням позивача накладено арешт на житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 43,6 кв.м, який розташований за аожресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 280-282, 258-265 ЦПК України, суд -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з подружжя заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики в розмірі 127 250 (сто двадцять сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок; а також судовий збір з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 700 гривень 00 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду С. М. Морока