Справа № 346/4996/18
Провадження № 2/346/315/19
29 січня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,
секретаря Матушевської Г.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 21 липня 1990 року у Малоключівській сільській Раді народних депутатів Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7.
Від шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3, яка на даний час є повнолітньою.
Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя. Між ними часто виникали сварки, які негативно впливали на її здоров'я. Вказує, що вони припинили спільне проживання з 2001 року, що місцезнаходження відповідача їй не відомо. Вважає, що вони з відповідачем не змогли створити міцної сім»ї оскільки втратили почуття поваги та любові, а шлюб їх носить формальний характер.
Просить суд розірвати шлюб із відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "ОСОБА_1".
Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовільнити
Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій вказав що не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з явився, про дату, час і місце судового засіданні належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада України, причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав .
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України).
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння та примирення між ними неможливе.
В судовому засіданні встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, у них різні характери та погляди на сімю, сторони не підтримують будь яких стосунків, проживають окремо з 2001 року та не ведуть спільного господарства, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.
При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім»я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.
Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище "ОСОБА_1 " як вона цього просить.
На підставі наведеного та ст.ст.109, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 282, 284, 294ЦПК України ,-
Зареєстрований шлюб 21 липня 1990 року у Малоключівській сільській Раді народних депутатів Коломийського району Івано-Франківської області актовий запис № 7, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище "ОСОБА_1".
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання:
ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1.
ОСОБА_2, місце проживання АДРЕСА_2.
Суддя Беркещук Б. Б.