Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 598/547/19

провадження № 61-18611св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю Агро-промислова фірма «Калина»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Тернопільського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Храпак Н. М., Бершадської Г. В., Дикун С. І., від 10 вересня 2019 року.

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Агро-промислова фірма «Калина» (далі - ТОВ Агро-промислова фірма «Калина») про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що в березні 2016 року їй стало відомо про існування вказаного договору оренди належної їй земельної ділянки, однак вказаний договір оренди нею не підписувався, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи, проведеної в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000100, розпочатого за фактом підробки договору.

Із урахуванням зазначеного, позивач просила позов задовольнити, визнати недійсним договір оренди землі № 72 від 22 жовтня 2013 року, укладений між нею та ТОВ Агро-промислова фірма «Калина», скасувати вчинену Реєстраційною службою Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області 19 січня 2014 року реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,5813 га, кадастровий номер :01:002:0203, що розташована на території Киданецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області, у складі судді Левків А. І., від 18 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 22 жовтня 2013 року № 72, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агро-промислова фірма «Калина», про оренду належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,5813 га, кадастровий номер :01:002:0203, що розташована на території Киданецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований реєстраційною службою Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області 19 січня 2014 року, номер запису 4309317, та скасовано вчинену державну реєстрацію вказаного договору оренди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, щопозивач договір оренди землі № 72 від 22 жовтня 2013 року не підписувала, а також доручення на його укладання третій особі не надавала, а тому вказаний договір вона не укладала, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи, проведеної в межах кримінального провадження.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» задоволено. Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що при вирішенні спору районний судом було порушено положення статей 82, 103 ЦПК України. Суд першої інстанції в основу рішення поклав висновок експерта № 1.1-412/18 від 11 грудня 2018 року, проведений в рамках кримінального провадження, безпідставно залишивши поза увагою клопотання представника відповідача про призначення почеркознавчої експертизи в рамках цивільного провадження, в якому зазначено, що висновки експертизи суперечать іншим матеріалам справи, а експертиза в рамках кримінального провадження була проведена з порушенням норм чинного законодавства, адже, примірник договору, який знаходиться у відповідача, не вилучався в останнього, а взятий до уваги лише один примірник, який наданий позивачем, кількість відібраних зразків підписів є меншою ніж встановлено законодавством, отже відповідач був позбавлений права обирати експертну установу та пропонувати питання експерту. Апеляційний суд дійшов висновку, що враховуючи предмет спору, характер спірних правовідносин та заявлене клопотання представника відповідача, суд першої інстанції безпідставно відмовив у розгляді цієї справи за правилами загального позовного провадження, чим грубо порушив права відповідача.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх доводи

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати постанову Тернопільського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року і залишити в силі рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 червня 2019 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржена постанова апеляційного суду не містить обґрунтування відмови у позові, у ній не зазначено доказів, які б вказували на укладення спірного договору оренди землі. Висновок експерта № 1.1-412/18 від 11 грудня 2018 року, складений в рамках кримінального провадження, який покладений в основу судового рішення суду першої інстанції, відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу». Вказаний висновок експертизи містить інформацію щодо предмета доказування у цивільній справі, а відповідачем не надано суду висновку експерта у цивільній справі та не замовлено проведення експертного дослідження у позасудовому порядку.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У поданому відзиві на касаційну скаргу відповідач посилається на те, що позивач не довів своїх позовних вимог належними та допустимими доказами. Наявність лише одного висновку експерта, проведеного з порушеннями в рамках кримінального провадження без дослідження примірника договору відповідача, не є належним доказом у справі, крім того висновок суперечить іншим матеріалам справи, а саме тим обставинам, що позивач щорічного отримувала орендну плату за договором.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Земельна ділянка, площею 1,5813 га, кадастровий номер :01:002:0203, що розташована на території Киданецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є власністю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23 серпня 2013 року (а. с. 10).

22 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» був укладений договір оренди землі № 72, право орендаря за яким було зареєстровано Реєстраційною службою Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області 19 січня 2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 16366780 (а. с. 25-27).

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1.1-412/18 від 11 грудня 2018 року, проведеної в межах кримінального провадження № 0000100, вказаний договір оренди землі № 72 від 22 жовтня 2013 року позивач ОСОБА_1 не підписувала, підпис у договорі виконаний іншою особою (а. с. 34-38).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК Україниправочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК Українипідставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції в основу рішення поклав висновок експерта №1.1-412/18 від 11 грудня 2018 року, складений за результатами проведення в рамках кримінального провадження судової експертизи, але безпідставно залишив поза увагою клопотання представника відповідача про призначення почеркознавчої експертизи в рамках цивільного провадження. Апеляційний суд вказав, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що відповідач вказував на те, що висновки експерта суперечать іншим матеріалам справи, експертиза була проведена з порушенням норм чинного законодавства, адже, примірник договору, який знаходиться у відповідача, не вилучався в останнього, а був взятий до уваги лише один примірник договору, який наданий позивачем, кількість відібраних зразків підписів є меншою ніж встановлено законодавством, відповідач був позбавлений права обирати експертну установу та пропонувати питання експерту. З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою клопотання представника відповідача про призначення почеркознавчої експертизи і безпідставно відмовив у розгляді цієї справи за правилами загального позовного провадження, чим грубо порушив права відповідача.

Відповідно до частини першої статті 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду: з`ясовує питання про склад учасників судового процесу; визначає характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює; з`ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень; з`ясовує, які обставини визнаються чи заперечуються учасниками справи; вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції; за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача; за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову; вчиняє інші дії, пов`язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже суд апеляційної інстанції наділений відповідними повноваженнями, які дозволяють йому усунути порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема щодо реалізації принципу змагальності у цивільному процесі, доказування сторонами тих обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд фактично виходив із порушення судом першої інстанції норм процесуального права, внаслідок чого відповідач не зміг подати належні та достатні докази на підтвердження своїх заперечень, а також на те, що судовий розгляд підлягав проведенню за правилами загального позовного провадження, пославшись на положення пункту 7 частини третьої статті 376 ЦПК України.

Однак у порушення зазначених норм, передбачених статтями 365, 367 ЦПК України, апеляційним судом не усунуто допущені районним судом порушення при вирішенні цього спору, не роз`яснено сторонам спору право на проведення у справі відповідної судової експертизи, якщо таке право було порушено районним судом, не вирішено по суті подане до суду першої інстанції клопотання, не надано належної оцінки доказам, на які позивач посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Відмовивши у задоволенні позовних вимог з формальних підстав, апеляційний суд фактично не вирішив спір по суті заявлених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, висновок апеляційного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.

У відповідності до частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно об`єктивно дослідити вказані у цій постанові докази в сукупності з іншими доказами у справі, надати оцінку як доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського апеляційного суду від 10 вересня 2019 рокускасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович