Справа № 594/1226/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Більче Золотецької сільської ради,про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить 1/5 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 . Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , вона претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя померла зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно заповіла їй.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд в АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, а позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Більче Золотецької сільської ради сільський голова Огородник Г.П. подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у відсутності представника сільської ради, при цьому зазначила, що позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 19 лютого 1999 року Олексинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, житловий будинок з по господарськими будівлями, де б воно не було та з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, крім того сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ТР №0262924, заповіла своїй дочці - позивачу ОСОБА_1 .

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 22 січня 1999 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Олексинської сільської ради Борщівського району Тернопільської області та зареєстрованим в реєстрі за № 3.

Після смерті ОСОБА_2 , позивач прийняла спадщину, вступивши в оперативне управління її спадковим майном, крім того позивач звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на підставі якої до майна померлої було відкрито спадкову справу за № 448/2004. Також, 01 липня 2004 року нотаріальною конторою позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) та на грошові вклади з нарахованими процентами та всіма видами компенсаційних виплат. Крім того, позивач 23 жовтня 2018 року звернулася до нотаріальної контори із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно.

Наведене вбачається з довідки Більче Золотецької сільської ради №697 від 25.10.2018 року, листа Борщівської державної нотаріальної контори №866/02-14 від 23.10.2018 року, та матеріалів спадкової справи №448/2004, відкритої до майна померлої ОСОБА_2 .

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння АДРЕСА_1 , відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померла ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , були його членами, що стверджено довідкою Більче Золотецької сільської ради № 698 від 25.10.2019 року, а також копіями по господарських книг за 1991-1995 роки.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, померла ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/5 частину будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Однак, померла ОСОБА_2 у визначеному законом порядку, за життя, не оформила своє право власності на належну їй частину будинковолодіння.

Згідно виписки з рішення 8 сесії 23 скликання Олексинської сільської ради №34 від 25 грудня 1999 року, ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 62 га, з них 0, 13 га для обслуговування житлового будинку та 0, 47 га для ведення сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до виписки з рішення 10 сесії 4 скликання Олексинської сільської ради №59 від 25 грудня 2003 року, будинковолодінню ОСОБА_1 присвоєно назву АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №866/02-14 від 23 жовтня 2018 року, матеріалів спадкової справи № 448, відкритої до майна померлої ОСОБА_2 .

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 10 жовтня 2018 року, виготовленого КП «Борщівське районне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 91341 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.

На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/5 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Олексинці Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: