Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 363/1039/16-ц

провадження № 61-12932св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідачі:Товариство з обмеженою відповідальністю «Дортехсервіс-2003», Комунальне підприємство «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», Демидівська сільська рада Вишгородського району Київської області, Головне територіальне управління юстиції у Київській області, Вишгородська районна державна нотаріальна контора в Київській області, Державний реєстратор Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Галкін Євген Володимирович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, з урахуванням уточнення позовних вимог просив скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Вишгородське БТІ») від 31 липня 2006 року про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Дортехсервіс-2003» (далі - ТОВ «Дортехсервіс-2003») на майно з реєстраційним номером 15564575, а саме об`єкт незавершеного будівництва - майстерню (для господарства з парком на 75 тракторів), загальною площею 2127,5 кв. м на АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 072270102, а також скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - КП «БТІ» Петропавлівсько-Борщагівької сільської ради) Галкіна Є. В. від 21 липня 2017 року про державну реєстрацію права власності та державну реєстрацію за ТОВ «Дортехсервіс-2003» права власності на майно з реєстраційним номером 218, а саме об`єкт нежилу будівлю з ремонтними та складськими приміщеннями, розташовану на АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 072270102.

Позов мотивований тим, що 05 червня 2013 року рішенням Апеляційного суду Київської області скасовано рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2006 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Дортехсервіс-2003» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва - ремонтну майстерню для господарств з парком на 75 тракторів, розташовану на АДРЕСА_1 .

Виконати рішення Апеляційного суду Київської області від 05 червня 2013 року неможливо, оскільки 31 липня 2006 року на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року право власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано за ТОВ «Дортехсервіс-2003», а реєстраційна дія в установленому законом порядку не скасована. Відтак проведена на підставі вказаного рішення суду першої інстанції державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно підлягає скасуванню як незаконна і така, що порушує права позивача, як власника цього об`єкта нерухомості.

Під час судового розгляду цієї справи відповідачем здійснено повторну реєстрацію права власності на той самий об`єкт нерухомого майна, але з інших підстав, як на новостворене майно й зазначено невірні дані щодо земельної ділянки, на якій він знаходиться, щодо площі об`єкта нерухомого майна - 2115,2 кв. м, його назви - нежила будівля з ремонтним та складськими приміщеннями, об`єкт жилої нерухомості, хоча це той самий об`єкт нерухомого майна, на який незаконно зареєстровано право власності згідно з рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2006 року - об`єкт незавершеного будівництва - ремонтна майстерня для господарств з парком на 75 тракторів, розташована на АДРЕСА_1 .

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 січня 2019 року позовну заяву задоволено, скасовано рішення державного реєстратора КП «Вишгородського БТІ» від 31 липня 2006 року про державну реєстрацію та державну реєстрацію права власності ТОВ «Дортехсервіс-2003» на майно з реєстраційним номером 15564575, а саме об`єкт незавершеного будівництва - майстерню (для господарства з парком на 75 тракторів) загальною площею 2127,5 кв. м на АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером 072270102, скасовано рішення державного реєстратора КП «БТІ» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Галкіна Є. В. від 21 липня 2017 року про державну реєстрацію права власності та державну реєстрацію за ТОВ «Дортехсервіс-2003» на майно з реєстраційним номером 218, а саме нежилу будівлю з ремонтними та складськими приміщеннями, розташовану на АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що порушене право позивача ОСОБА_1 як власника об`єкта нерухомості - об`єкта незавершеного будівництва - ремонтної майстерні для господарств з парком на 75 тракторів, розташованого на АДРЕСА_1 ,а тому таке право підлягає захистові шляхом скасування державної реєстрації на цей спірний об`єкт нерухомості, яке двічі незаконно зареєстровано за ТОВ «Дортехсервіс-2003».

Постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Дортехсервіс-2003» задоволено, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 січня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що державна реєстрація права власності на майно з реєстраційним номером 218, яка була здійснена на ремонтну майстерню, порушує чи зачіпає права та законні інтереси позивача. Всі дії щодо реєстрації даного об`єкту є законними та здійсненими відповідно до чинного законодавства. Позивач не надав будь-яких доказів про право власності на об`єкт незавершеного будівництва - майстерню для господарства з парком на 75 тракторів, що розташований на АДРЕСА_1 . Не встановлено таке право власності за позивачем і рішенням Апеляційного суду Київської області від 05 червня 2013 року. На даний час спірний об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, якою на законних підставах користується ТОВ «Дортехсервіс-2003» з 2005 року, був добудований і введений ТОВ «Дортехсервіс-2003» в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 26 грудня 2016 року КС52 і на нього в установленому законом порядку зареєстроване право власності. Наявність арешту на об`єкт незавершеного будівництва не є перешкодою для користуванні ним, реконструкції, будівництві, реєстрації на нього права власності за цим же суб`єктом господарювання без зміни його власника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11 липня 2019 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року, в якій позивач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року та залишити в силі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 січня 2019 року.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга мотивована тим, щопідставою для позовних вимог позивача є рішення Апеляційного суду Київської області від 05 червня 2013 року, яким скасовано рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2006 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Дортехсервіс-2003» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва - ремонтну майстерню для господарств з парком на 75 тракторів, розташовану на АДРЕСА_1 . Проте на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2006 року відповідач 31 липня 2006 року здійснив реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомості. Оскільки дане рішення суду першої інстанції скасоване як незаконне, то і державна реєстрація права власності, проведена на його підставі, є незаконною.

Під час судового розгляду даної справи незважаючи на арешт, накладений ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року про забезпечення позову, відповідач провів повторну державну реєстрацію права власності на зазначений об`єкт нерухомості, що також є незаконним.

Підставою для повторної державної реєстрації зазначено технічний паспорт, витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31 січня 2017 року НВ 017, витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31 січня 2017 року НВ 017, договір оренди земельної ділянки від 17 липня 2007 року № 6307, рішення виконавчого комітету Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 22 березня 2017 року № 173 «Про розгляд заяви ТОВ «Дортехсервіс-2003» про присвоєння поштової адреси нежилій будівлі з ремонтними та складськими приміщеннями», а також декларації Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю Київської області про готовність об`єкта до експлуатації від 26 грудня 2016 року КС 52. Однак рішення виконавчого комітету Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 22 лютого 2017 року № 173 «Про розгляд заяви ТОВ «Дортехсервіс-2003» про присвоєння поштової адреси нежилій будівлі з ремонтними та складськими приміщеннями» не приймалося та не існує, тракторна бригада та об`єкт незавершеного будівництва - ремонтна майстерня для господарств на 75 тракторів є одним і тим самим об`єктом.

Згідно з листом Демидівської сільської ради від 24 грудня 2003 року № 423 майновому комплексу «тракторна бригада» присвоєно АДРЕСА_2 .

Листом від 18 червня 2004 року № 183 Демидівська сільська рада повідомила правління Відкритого акціонерного товариства імені Васильєва (далі - ВАТ ім. Васильєва), що незавершеному будівництву механічної майстерні в АДРЕСА_2 , хоча відповідно до чинного генерального плану с. Демидів вказане незавершене будівництво розташоване на території майнового комплексу тракторна бригада, якому присвоєно № 86.

Відомості інформаційної довідки № 55101700 суперечать витягам з Державного земельного кадастру №№ НВ 017 і НВ 017 щодо розташування спірного об`єкту нерухомості.

Зазначені обставини свідчать про порушення прав і законних інтересів позивача.

Позиції інших учасників

У вересні 2019 року засобами поштового зв`язку ТОВ «Дортехсервіс-2003» надіслало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу позивача, в якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін.

Відзив мотивований тим, що апеляційний суд встановив, що позивач не довів наявності права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, для захисту якого він подав позов. Позивач такою підставою вважав договір купівлі-продажу від 28 квітня 2004 року, укладений між ВАТ ім. Васильєва, предметом якого була тракторна бригади з надвірними будівлями на АДРЕСА_2 . Проте позивач оспорює державну реєстрацію іншого об`єкта нерухомості - ремонтної майстерні на АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого колишньому власнику тракторної бригади - ВАТ ім. Васильєва від 21 вересня 2014 року, об`єкт «транспортна бригада» складається з адміністративного будинку, складу для зберігання сільськогосподарської техніки, навісу для ремонту такої техніки, пункту заправки ПММ, навісу, огорожі та покриття.

Спірному об`єкту нерухомості присвоєна адреса - АДРЕСА_1 раніше за укладення позивачем договору купівлі-продажу.

Між ВАТ ім. Васильєва і ТОВ «Дортехсервіс-2003» 20 грудня 2004 року укладений оплатний договір передачі даного об`єкту для подальшого оформлення права власності за товариством. 20 грудня 2004 року сторони даного договору підписали акт прийому-передачі об`єкта незавершеного будівництва. Даний договір ніким не оспорювався та є чинним.

У рішенні Апеляційного суду Київської області від 28 грудня 2010 року у справі № 22-9282/10 встановлено, що ОСОБА_1 придбав не цілісний майновий комплекс «тракторна бригада», а тракторну бригаду з надвірними будівлями, перелік яких містився у договорі. Частину цілісного майнового комплексу, а саме, ремонтну майстерню придбано у власність ТОВ «Дортехсервіс-2003».

ОСОБА_1 у судовому засідання 31 січня 2019 року на пряме запитання суду про його відношення до спірного об`єкту нерухомого майна повідомив, що він ніякого відношення до нього не має і на нього не претендує (підтверджується наявним аудіозаписом судового засідання).

ТОВ «Дортехсервіс-2003» відкрито впродовж тривалого часу користувалося спірним майном, оформлювало право користування земельними ділянками під ним, сплачувало орендну плату за користування ними. На даний час даний об`єкт був добудований товариством і право власності на нього у завершеному будівництвом вигляді зареєстровано у встановленому законом порядку.

Позивач не зазначає у касаційній скарзі яке саме його право порушено ТОВ «Дортехсервіс-2003».

Твердження позивача про невідповідність закону документів, що були підставою для державної реєстрації за ТОВ «Дортехсервіс-2003» права власності на спірний об`єкт нерухомого майна є безпідставними, оскільки такі документи судом не витребовувалися та не досліджувалися. Встановлення нових обставин неможливе у касаційному провадженні.

Позивач неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення містобудівних норм, ведення господарської діяльності без оформлення прав на земельну ділянку.

Між позивачем і ТОВ «Дортехсервіс-2003» відбувалися судові спори, які стосувалися права користування земельними ділянками, що були вирішені на користь товариства.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28 вересня 2004 року, укладеного з ВАТ ім. Васильєва, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л. А. та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29 жовтня 2004 року за № 5829, набув права власності на тракторну бригаду з надвірними будівлями на АДРЕСА_2 .

На підставі даного договору купівлі-продажу КП «Вишгородське БТІ» ОСОБА_1 видано витяг від 29 жовтня 2004 року № 5241114 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - «тракторну бригаду» за зазначеною адресою.

Листом від 18 червня 2004 року Демидівська сільська рада Вишгородського району Київської області повідомила правління ВАТ ім. Васильєва, що незавершеному будівництву механічної майстерні в АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого колишньому власнику тракторної бригади ВАТ ім. Васильєва 21 вересня 2004 року, об`єкт «тракторна бригада» складався з адміністративного будинку, складу для зберігання сільськогосподарської техніки, навісу для ремонту сільськогосподарської техніки, пункту заправки ПММ, навісу, огорожі і покриття.

На підставі договору від 20 грудня 2004 року №7/12 ВАТ ім. Васильєва передало права замовника-забудовника на завершення будівництва даного об`єкта ТОВ «Дортехсервіс 2003». При укладанні договору сторони досягли згоди про те, що ВАТ ім. Васильєва після одержання від ТОВ «Дортехсервіс 2003» компенсації вартості об`єкта незавершеного будівництва не заперечує проти того, щоб після завершення будівництва право власності на даний об`єкт було оформлено на ТОВ «Дортехсервіс 2003».

Згідно з актом оцінки, проведеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтоекспертиза-Стандарт», визначено ринкову вартість об`єкта незавершеного будівництва у розмірі 304 416,00 грн, яка була повністю сплачена ТОВ «Дортехсервіс 2003» згідно з платіжними дорученнями від 28 грудня 2004 року № 128 на суму 150 000,00 грн і від 29 жовтня 2004 року № 138 на суму 154 416,00 грн.

Рішенням 25-ї сесії четвертого скликання Демидівської сільської ради від 29 серпня 2005 року № 250-25ІV затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано ТОВ «Дортехсервіс 2003» земельну ділянку площею 0,4999 га під розміщення ремонтної майстерні на АДРЕСА_1 в оренду терміном на 49 років із земель запасу.

На підставі вказаного рішення між Демидівської сільською радою та ТОВ «Дортехсервіс-2003» 02 вересня 2005 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,4999 га під розміщення ремонтної майстерні, що знаходиться на території Демидівської сільської ради на АДРЕСА_1 , який зареєстровано у Вишгородському районному відділі № 11 Київської регіональної філії Центру державного земельного кадастру в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди від 05 вересня 2005 року за №03.

Рішенням Демидівської сільської ради від 23 листопада 2005 року № 281-28-ІV припинено право ВАТ ім. Васильєва на користування земельною ділянкою площею 3,3 га на АДРЕСА_2 .

Рішенням Демидівської сільської ради від 15 лютого 2006 року № 21-32-ІV ТОВ «Дортехсервіс-2003» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,1782 га на АДРЕСА_1 .

Рішенням Демидівської сільської ради від 19 червня 2007 року № 1-2-16-V затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Дортехсервіс-2003» в оренду терміном на 49 років для розширення ремонтної майстерні загальною площею 0,1782 га, що складається з двох частин - площею 0,0979 га та 0,0803 га.

На підставі рішення Демидівської сільської ради від 19 червня 2007 року № 1-2-16-V між Демидівською сільською радою та ТОВ «Дортехсервіс-2003» 17 липня 2007 року укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,1782 га для розширення ремонтної майстерні, яка знаходиться на території Демидівської сільської ради на АДРЕСА_1 , що зареєстрований у Вишгородському районному відділі № 11 Київської регіональної філії Центру державного земельного кадастру в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди від 17 серпня 2007 року за № 1 і в цей день підписано акт прийому-передачі земельних ділянок.

Об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, якою на законних підставах користується ТОВ «Дортехсервіс-2003» з 2005 року, добудований і введений ТОВ «Дортехсервіс-2003» в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 26 грудня 2016 року КС52 та зареєстроване право власності.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд дійшов неправильного висновку про те, що права позивача не порушені державною реєстрацією права власності на об`єкт нерухомого майна, що оспорюється у даній справі, є необґрунтованими.

Апеляційний суд, встановивши той факт, що спірне нерухоме майно не входить до складу об`єкта нерухомого майна, придбаного позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 28 вересня 2004 року, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частин другої і третьої статті 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час подання позову, (далі - ЦПК України, 2004 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на цивільно-правовий захист виникає у разі порушення, оспорення, невизнання суб`єктивного цивільного права або законного інтересу особи. Наявність таких підстав входить до предмету доказування та підлягає доведенню позивачем.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У частині шостій статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд на підставі змісту договору купівлі-продажу між ОСОБА_1 і ВАТ ім. Васильєва від 28 вересня 2004 року, технічного паспорту на тракторну бригаду з надвірними будівлями на АДРЕСА_2 , актів прийому-передачі об`єктів нерухомого майна від 30 вересня 2004 року та витягу про реєстрацію права власності, встановив, що до складу придбаного позивачем об`єкту нерухомого майна не увійшов об`єкт незавершеного будівництва - ремонтна майстерня на АДРЕСА_1 , реєстрацію права власності на яку за ТОВ «Дортехсервіс-2003» оспорює позивач.

Позивачем не надано доказів на обґрунтування негативного впливу оспорюваних ним реєстраційних рішень і дій на його конкретні права, свободи чи інтереси.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди позивача з діями щодо реєстрації за ТОВ «Дортехсервіс-2003» права власності на об`єкт нерухомого майна, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення апеляційного суду постановлено без додержання норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до статті 400 ЦПК України перебуває поза межами повноважень Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судом апеляційної інстанцій правильно встановлені фактичні обставини справи і застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. О. Кузнєцов