Справа № 544/1038/19
№ пров. 2/544/399/2019
Номер рядка звіту 31
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позову без розгляду

18 грудня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Ярмаркові, 17 м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКЗ-АГРО» про визнання угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки недійсною,

у с т а н о в и в:

13 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «ПКЗ-АГРО» про визнання угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки недійсною.

13 листопада 2019 року до початку розгляду справи по суті представник позивача надіслав до суду заяву про залишення позову без розгляду. Також просить повернути помилково сплачений судовий збір, оскільки позивач є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

За наведених обставин, вивчивши зміст вказаної заяви, суд приходить до висновку про її задоволення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.257ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Так, судом було встановлено, що справу по суті не розпочато і позивач подав заяву до початку розгляду справи по суті. У такому разі суд задовольняє заяву в частині залишення позовної заяву без розгляду.

Матеріали справи містять копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 (а.с.33).

Пунктом 18 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги, зокрема, зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма статті даного Закону не містить посилань на те, що позов має бути заявлений лише з підстав порушення прав та законних інтересів позивача саме як учасника бойових дій, а також прямо та чітко не зазначає, що справа має стосуватись порушених прав саме позивача, що має статус учасника бойових дій, без уточнення характеру такого права та підстав його порушення.

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування не включає необмеженості трактування у правозастосовній практиці.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року («Cantoni v. France», заява № 17862/91, § 31-32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року («Vyerentsov v. Ukraine», заява № 20372/11, § 65)).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частини перша статті 129 Конституції України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C. G. Та інші проти Болгарії» («C.G. and others v.Bulgaria», заява № 1365/07, 24 April 2008, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170)).

Відсутність механізму чіткого трактування та розуміння дійсного змісту вказаної норми пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в першу чергу пов`язане з недоліками законодавчої техніки, яка використовувалась законодавцем під час підготовки Закону України «Про судовий збір», проте це не повинно впливати на гарантовані державою пільги при сплаті судового збору, порушувати та обмежувати права учасників бойових дій при їх зверненні до суду, у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.

Тому, відповідно до вказаних положень закону ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); 5) закриття провадження у справі.

Порядок повернення коштів судового збору помилково сплачених на даний рахунок без звернення до суду визначений «Порядком повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року.

Зокрема, згідно пункту 5 розділу 1 Наказу Міністерства Фінансів України № 787 від 03.09.2013 року «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», зазначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Підстави для повернення помилково сплаченого судового збору за ухвалою суду згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 в частині повернення помилково сплаченої суми судового збору задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 257, 258-261 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковтуна Миколи Васильовича задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКЗ-АГРО» про визнання угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки недійсною залишити без розгляду.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.О. Ощинська