ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4951/19 Номер провадження 22-ц/814/2853/19Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Пікуля В.П.,

секретар: Ачкасова О.Н.,

з участю адвокатів: Роменської Т.В., Лучко Т.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 серпня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов обгрунтовано тим, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20.05.2013 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. З часу винесення рішення суду про стягнення аліментів у позивача змінився сімейний стан та погіршилося матеріальне становище, що не дає йому можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Так, від шлюбу з ОСОБА_4 у них народилося двоє дітей: сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які потребують належного матеріального утримання та виховання з боку позивача. 28.02.2019 року судовим наказом Октябрського районного сулу м.Полтави з позивача на користь ОСОБА_4 на утримання двох синів було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку.

Таким чином, погіршився матеріальний стан позивача, він не може працевлаштуватися, фактично перебуває на утриманні своєї матері; загальна частка стягнень з нього дорівнює 58%, що не відповідає вимогам закону; станом на 01.04.2019 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів, тому позивач не в змозі сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини його заробітку.

У позові просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , визначений рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20.05.2013 року, з 1/4 частини всіх видів його заробітку до 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 30 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У апеляційній скарзі позивач посилається на доводи, викладені у позовній заяві, також на те, що з урахуванням суми його доходу 10042 грн., розмір стягуваних з нього аліментів перевищує 50%. Позивач вважає, що судом не враховано інтереси двох його молодших синів, розмір стягнутих аліментів на утримання яких є меншим, ніж аліменти на користь старшого сина Нікіти.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 адвокат Роменська Т.В. просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 серпня 2019 року без змін.

Також зазначає про неналежність доказів, приєднаних до апеляційної скраги, зокрема, щодо довідки про отримання ОСОБА_4 соціальної допомоги по інвалідності за вересень 2019 року, оскільки даний доказ не надавався у суді першої інстанції та не може свідчити про неможливість працевлаштування дружини позивача.

Представник ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що позивач має значний розмір заборгованості по сплаті аліментів на користь сина Нікіти, за рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20.05.2013 року, зокрема, у розмірі 112 145, 50 грн. При цьому, суттєвих змін у матеріальному стані позивача з часу присудження аліментів не відбулося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20.05.2013 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття (а.с.7).

28.02.2019 року судовим наказом Октябрського районного суду м.Полтави з позивача на користь ОСОБА_4 на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку (а.с.8).

Згідно довідок Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області, датованих вереснем 2019 року, ОСОБА_1 має заборговансть по сплаті аліментів на користь відповідача у розмірі 112 145, 50 грн., заборгованість по аліментам на утримання синів ОСОБА_8 і Даніла станом на 01.09.2019 року відсутня.

Посилаючись на тяжкий матеріальний стан, відсутність постійного місця роботи, а також у зв`язку з потребуванням коштів на утримання інших дітей та завищеним відсотком стягнень з його доходу (58%), позивач просив зменшити розмір аліментів.

Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Установивши теперішнє матеріальне становище позивача, яке не змінилося з часу постановлення рішення суду про стягнення аліментів у 2013 році, пояснення позивача щодо отримання доходу у розмірі 10042 грн., наявність у ОСОБА_1 інших аліментних зобов`язань щодо синів Єгора і Даніла, які народилися у 2012 році, тобто також до постановлення рішення суду про стягнення аліментів, та врахувавши матеріальні потреби на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2009 року народження, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 і зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Доводи апеляційної скарги про зміну матеріального становища ОСОБА_1 на увагу не заслуговують, оскільки позивачем не було доведено зміну свого матеріального або сімейного стану. Як під час постановлення рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20.05.2013 року так і під час розгляду даної справи ОСОБА_1 надавав пояснення, згідно яких він не має постійного місця роботи, також станови на дату постановлення рішення у 2013 році ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_9 з 2011 року та мав синів Єгора і Даніла, які народилися у 2012 році. Під час розгляду справи у 2013 році на свій сімейний стан і наявність інших дітей не посилався, що вбачається із рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20.05.2013 року, яке в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Не заслуговують на увагу посилання позивача на завищені стягнення по аліментах, які дорівнюють 58% заробітку, оскільки згідно ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким чином, ОСОБА_1 не навів переконливих аргументів на спростування висновків суду першої інстанції щодо зменшення розміру аліментів на дитину, а тому рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 серпня 2019 року підлягає залишенню без змін, як таке, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

В.П. Пікуль