Номер провадження 2/623/1219/2019
УХВАЛА

іменем України

18 грудня 2019 року м. Ізюм

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, Бєссонова Т.Д.

розглянувши позовну заяву керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, який діє в інтересах держави в особі Ізюмської районної державної адміністрації, Заводської сільської ради до ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Харківській область, ГУ ДФС у Харківській області про стягнення заборгованості з орендної плати,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 року керівник Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, який діє в інтересах держави в особі Ізюмської районної державної адміністрації, Заводської сільської ради звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати в сумі 59853,87 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 16 липня 2007 року між Ізюмською районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_1 укладений договір оренди на земельну ділянку загальною площею 3,4921 га для обслуговування бази відпочинку «Караван», яка розташована на території Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Договір оренди земельної ділянки укладений терміном на 49 років. Відповідно до п.9.10 договору оренди земельної ділянки встановлена орендна плата у розмірі 10% від грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься щомісячно в розмірі 14/12 частини від річної суми. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 2,0% несплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно з обліковими даними Ізюмської ГУ ДФС у Харківській області № 428/9/20-40-5107-17 від 11.09.2019 року заборгованість зі сплати орендної плати за період з 13.04.2017 року по 10.09.2019 року станом на 10.09.2018 року становить 59853,87 грн. З метою сплати зобов`язання з орендної плати Ізюмським управлінням ГУ ДФС у Харківській області Лебеденку О.О. направлені податкові повідомлення рішення № 24473-13 від 11.07.2017 року, № -2014 від 24.07.2018 року , які не були сплачені відповідачем у встановлений законодавством термін.

Прокурор звертаючись до суду з вказаним позовом в інтересах держави в особі Ізюмської районної державної адміністрації, Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області вказує на те, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов договору оренди земельної ділянки щодо несплати орендної плати порушує право територіальної громади Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області на надходження загальнообов`язкового платежу. Разом з цим, Ізюмською районною державною адміністрацією Харківської області з часу встановлення факту порушень вимог законодавства при використанні ОСОБА_1 земельної ділянки до теперішнього часу не вживались заходи представницького характеру щодо стягнення з позивача заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди, у зв`язку з чим податковий борг має тенденцію накопичуватись, що свідчить про бездіяльність Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

Суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Розглядаючи кожен випадок окремо, Суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідає принципу рівноправності сторін.

Суд приймає до уваги, що у Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не належить до сфери кримінального права, наголошено, що вкрай важливо забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і щоб загальні завдання щодо захисту інтересів держави вирішувалися через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій було засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

З урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу стосовно рівноправності сторін судового провадження зміст п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави у суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч.2 ст.129 Конституції).

Положення п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції відсилає до спеціального закону, яким має бути визначено виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є закон «Про прокуратуру».

За змістом ч.3 ст.23 цього закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.

У п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції зазначено про можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з`ясувати, що мається на увазі під «виключним випадком» і чи є таким випадком ситуація у справі.

Аналіз ч.3 ст.23 закону «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах ВС від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 1.11.2018 у справі №910/18770/17, від 5.11.2018 у справі №910/4345/18).

Водночас, прокурором не надано суду доказів наявності підстав для представництва прокуратурою позивача у справі та не зазначено обставин, які перешкоджають захисту прав та інтересів останнього саме належним суб`єктом Заводською сільською радою Ізюмського району, Ізюмською районною державною адміністрацією Харківської області.

Сам лише факт відсутності звернення суб`єкта владних повноважень із позовом до суду, не може свідчити про свідоме зволікання уповноваженого органу щодо захисту своїх прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення від 31.03.2005 у справі «F.W. v. France», п.27).

Суд відзначає, що така практика не є намаганням обмежити функції прокуратури сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, а є лише наслідком системного тлумачення положень законодавства, якими встановлена необхідність підтвердження судом підстав для представництва прокуратурою інтересів держави, оскільки право прокуратури на звернення до суду в інтересах уповноваженого суб`єкта, не може презюмуватися, як безспірне.

У зв`язку з вищенаведеним, суд повертає позовну заяву, оскільки відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, який діє в інтересах держави в особі Ізюмської районної державної адміністрації, Заводської сільської ради до ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Харківській область, ГУ ДФС у Харківській області про стягнення заборгованості з орендної плати , як таку, де відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або підписання ухвали суду без її проголошення у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова