Провадження №2/523/1766/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

позивача -ОСОБА_1

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 в ОСОБА_5.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач, яка є донькою позивача від попереднього шлюбу, на спірній житловій площі в квартирі без поважних причин не проживає з 2015 року та її місце проживання позивачу не відоме. Внаслідок чого позивач вважає, що ОСОБА_4 втратила право користування житлом відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача в квартирі приводить до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів та порушує права позивача щодо розпорядження та користування майном на свій розсуд.

В судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилася, викликалася належним чином, поштове повідомлення повернулося з зазначенням «за закінченням терміну зберігання». В силу вимог ч.7 ст.128 та ч.10 ст.130 ЦПК України та неповідомлення відповідачем адреси фактичного місцезнаходження, суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності відповідача.

За згодою позивача справу розглянуто в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

На підставі ордеру№8371 серії СР, виданого Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради 23.09.2008р. ОСОБА_1 на право заняття жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2, на підставі розпорядження райадміністрації №286 від 25.04.2008р., термін дії якого продовжено до 10.11.2008р., позивач вселився в квартиру АДРЕСА_1 в ОСОБА_5.

З представлених документів, зокрема з довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) від 20.09.2018р., вих.. №91 вбачається, що на спірній житловій площі в будинку, крім позивача, також зареєстрована його донька ОСОБА_6, 19911 року народження.

Тобто, в силу ст.64 ЖК України, ОСОБА_4, як члени сімї наймача, набула нарівні з позивачем всі права та обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Факт не проживання відповідача на спірній житловій площі більше шести місяців без поважних на те причин підтверджується актом про не проживання осіб за місцем реєстрації від 20.09.2018р., складеним сусідами ОСОБА_7 (кв.121), ОСОБА_8 (кв.132), ОСОБА_9 (кв.156), підписи яких завірені головою ОСББ «Новобудова 2008» ОСОБА_5, згідно якого відповідач ОСОБА_4 з 2015 року не проживає в квартирі №126 в будинку №20 на вул.Ак.Сахарова в м.Одесі (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

В силу ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.

Зібрані по справі докази в їх сукупності вказують на те, що відповідач на спірній житловій площі більше шести місяців не проживає без поважних на те причин, належні їй речі в квартирі відсутні. Відтак, предявлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст.12,13, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 273,279,280-282,284, 354-355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 04.02.2019 р.

Суддя: