Справа № 299/3137/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 грудня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Волощук В.І.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2019 року у складі судді Леньо В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Рішко О.І. про усунення від права на спадкування,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про усунення її від права на спадкування, мотивуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . За життя спадкодавцем ОСОБА_4 заповіт складено не було. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 30.03.1986 року Виноградівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . З даною сім`єю позивач ОСОБА_1 перебувала в дуже тісних зв`язках, утримувала їх, готувала їм їжу, займалась лікуванням та доглядом. ОСОБА_4 хворіла на хворобу Паркінсона, а тому в 2017 році позивач розпочала за їх проханням догляд, позаяк ОСОБА_6 також хворів (рак легенів). 01 квітня 2018 року ОСОБА_4 стало різко погано, в неї був інсульт і її відвезли до Виноградівської районної лікарні, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. ОСОБА_6 , будучи чоловіком покійної, звернувся до приватного нотаріуса Рішко О.І. із заявою про прийняття спадщини (Спадкова справа 42/2018, у реєстрі № 62352433). 05 квітня 2018 року ОСОБА_6 написав нотаріально посвідчений заповіт на ім`я позивача. Позивач й надалі займалась утриманням та доглядом ОСОБА_6 в його будинку по АДРЕСА_1 . В той час, відповідачка не цікавилась хворим батьком. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 11 вересня 2018 року позивач звернулась із заявою до приватного нотаріуса Рішко О.І. про прийняття спадщини за покійним родичом по заповіту, яка долучена до спадкової справи № 107/2018 (62974535). Після чого, позивач довідалась, що відповідачка намагається оформити спадщину за покійною матір`ю. В даному випадку спадкоємцями першої черги за законом є: ОСОБА_6 (чоловік спадкодавця) та відповідачка (дочка спадкодавця). Права та обов`язки покійного ОСОБА_6 перейшли до спадкоємця - позивача на підставі заповіту. Позивач вважає, що оскільки померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були тяжко хворими, тобто перебували у безпорадному стані та потребували допомоги від доньки ОСОБА_2 , яка в цей час не перебувала за кордоном, не мала жодних фізичних перешкод надавати таку допомогу батькам, була фінансово спроможна лікувати та доглядати батьків, однак умисно ухилялася від надання допомоги спадкодавцям, усвідомлювала цей обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій, підлягає усуненню від права на спадкування за законом. Позивачка по справі претендує на все спадкове майно, а тому з посиланням на ч.5 ст. 1224 ЦК України, просила суд відповідачку ОСОБА_2 усунути від права на спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у даній справі нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які нею наведені в позовній заяві, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у заявленому позові.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст.77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.21).

Відповідач по справі ОСОБА_2 , є прийомною дочкою подружжя ОСОБА_1 (а.с.65).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а. с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.03.1986 року Виноградівською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_4 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 .

05 квітня 2018 року ОСОБА_6 склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Кобрин Н.М., відповідно до якого, все майно, де б воно не було, та з чого б не складалось і, взагалі, все те, що буде йому належить, та на що за законом має право, заповідав - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17)

Із відповіді № 805/01-16 приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Рішко О.І. від 19 листопада 2018 року вбачається, що після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявами про прийняття спадщини звернулись : ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини за заповітом 12.09.2019 року та ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 119 - 162).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 лікувалася у неврологічному відділенні з 02.04.2018 по 02.04.2018 року (і.х №4980), Діагноз: інфаркт мозку внаслідок тромбозу мозкових артерій. Набряк та набухання головного мозку,кардіосклероз атеросклеротичний, синусова тахикардія СН-Іст.

ОСОБА_6 лікувався в пульмонолічному відділенні з 10.04.2018 по 24.04.2018 року, з 15.05.2018 по 25.05.2018 року, з 19.07.2018 по 20.08.2018 року (хоспісне ліжко). Діагноз: Сч правої легені, кардіосклероз атеросклеротичний, екстрасистолічна аритмія, шийний остеохондроз, папіломатоз лиця.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 отримували пенсію. Згідно довідки Виноградівського об`єднаного управління ПФУ Закарпатської області ОСОБА_4 за період січень 2017 р. по квітень 2018 року отримала 21495,65 грн., а ОСОБА_6 за період січень 2017 р. по серпень 2018 р. отримав 30683,54 грн. (а.с.117, 118).

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 Цивільного кодексу України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що предметом доказування у справі про усунення від права на спадкування є доведення факту наявності ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги та факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. При цьому, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Підставою для усунення спадкоємця від права на спадкування може бути лише наявність вказаних обставин у їх сукупності, а саме: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Суд першої інстанції вірно встановив, що померлі ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 дійсно були людьми похилого віку, мали низку хронічних захворювань, однак дані факти не свідчать про те, що вони перебували у безпорадному стані, викликаному похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, під час якого вони були неспроможні самостійно забезпечувати свої потреби.

Позивачем на подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 перебували у безпорадному стані і потребували сторонньої допомоги.

Матеріали справи також не містять доказів, що спадкодавці потребували допомоги, просили про неї у відповідачки, а відповідачка, маючи реальну можливість надавати допомогу, свідомо ухилялася від обов`язку щодо її надання.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги відеозапис та аудіозапис на підтвердження обставин, які наведені в позовній заяві, оскільки такі виготовлені особисто позивачкою з метою їх використання в майбутньому спорі.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність підстав для усунення від права на спадкування відповідачки за померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленому позові. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ґрунтуються на припущеннях і не заслуговують на увагу.

Рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 грудня 2019 року.

Головуючий :

Судді: