Справа №265/4240/18
Провадження №2/265/103/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря судового засідання Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про визнання наказу неправомірним та його скасування, зобов`язання нарахувати і виплатити премію,

третя особа: Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представників відповідача Бузівської Н.М.,

представників третьої особи: Володіної Н.Б.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про визнання наказу №37тд від 16.02.2018 р. неправомірним та його скасування, зобов`язання нарахувати і виплатити премію за лютий 2018 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з 1978р. працює на ПрАТ «МК «Азовсталь». 14.07.2016р. став членом Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність». Свої роботу виконує чесно, сумлінно згідно посадової інструкції, своєчасно виконує законні доручення керівництва, згідно законодавства регулярно проходить навчання з охорони праці, техногенної безпеки та надзвичайних ситуацій на виробництві. 16.02.2018 р. наказом керівника ПрАТ «МК «Азовсталь» йому було оголошено догану та позбавлено 100% премії за січень 2018 року у зв`язку із порушенням трудової дисципліни, оскільки 16.01.2018 р. без поважних причин, згідно встановленого графіку не пройшов тестування по неперервному вдосконаленню, технології та питанням з охорони праці. Вважає наказ неправомірним, виданим з порушенням його трудових прав. Також зазначає, що наказ відповідача № 441 від 28.09.2015р. «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату» про проходження щомісячного тестування виданий в порушення норм чинного трудового законодавства, Закону України «Про охорону праці», Закону України «Про професійний розвиток працівників», наказу № 336 від 29.12.2004р. «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників». Проходження тестування на підприємстві відповідача на підставі наказу № 441 від 28.09.2015р. є протиправним та таким, що порушує трудові відносини робітників виробництва. Крім того, ні в Правилах внутрішнього трудового розпорядку, ні в Колективному договорі не прописано, що робітники підприємства повинні виконувати норми наказу № 441 від 28.09.2015р. та проходити тестування. Звертає увагу на те, що посадова інструкція майстра з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту не містить вказівок на те, що він зобов`язаний проходити перевірку професійних знань та навиків у вигляді здачі щомісячних тестів. Також зазначає, що не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання обов`язків, які виходять за межі трудового договору. Таким чином просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 37тд від 16.02.2018р., зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити премію за січень 2018 р., а також стягнути на його користь понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні, підтримуючи свої позовні вимоги, зазначав, що відповідач незаконно та необґрунтовано притягнув його до дисциплінарної відповідальності, просив суд задовольнити позов.

Представники позивача, які діють на підставі довіреності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зазначали, що відповідач, в порушення норм законодавства про працю, безпідставно та незаконно примушував позивача до проходження щомісячного тестування, вказаний обов`язок не передбачений ні безпосередньо його посадовою інструкцією, ні вимогами діючого законодавства. Видання відповідачем наказу № 441 від 28.09.2015р. є незаконним, та таким, що порушує діюче трудове законодавство. Також зазначали, що зміст статті у газеті, в якій висловлена думка відповідача, повністю виключає підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Крім того підтримали доводи та обґрунтування позовних вимог позивача викладені у відповіді на відзив. На підставі наведеного, просили суд визнати наказ № 37тд від 16.02.2018р. про оголошення позивачу догани та позбавлення премії незаконним та скасувати його.

Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_4 , заперечувала проти позову ОСОБА_1 , з посиланням на те, що ПрАТ «МК «Азовсталь» при виданні наказу були дотримані усі норми законодавства про працю,тому через порушення ОСОБА_1 посадової інструкції, Правил внутрішнього трудового розпорядку, наказу відповідача № 441 від 28.09.2015р. «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату» на позивача правомірно було покладено стягнення у вигляді догани та позбавлення його 100% премії за січень 2018р. При цьому, оскільки на момент прийняття наказу № 37тд від 16лютого 2018 року відповідач взагалі не отримав ніякого рішення профспілки відносно згоди/незгоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, то притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності здійснювалося відповідачем з урахуванням вимог діючого законодавства. Підтримала подані нею письмові заперечення викладені у відзиві на позов ОСОБА_1 .

З поданих представником відповідача до суду письмових заперечень на позов вбачається, що представник відповідача, не визнаючи вимоги ОСОБА_1 , зазначала, що згідно пп. 1.4. посадової інструкції 232-136-94-2016 позивач повинен дотримуватися Правил внутрішнього трудового розпорядку, організаційно-розпорядчих документів, які видаються на комбінаті; на підставі п.2.8.4. посадової інструкції 232-136-94-2016позивач зобов`язаний беззастережно виконувати вимоги нормативно-правових актів, локальних нормативних актів в галузі охорони праці; п. 4.1. посадової інструкції 232-136-94-2016передбачає, що позивач несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього вказаною інструкцією обов`язків. З посадовою інструкцією 232-136-94-2016позивач був ознайомлений особисто під розпис. Також зазначала, що згідно п.5.2.,п.5.2.4.,п.5.2.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку робітники зобов`язані дотримуватися дисципліни праці - основі порядку на виробництві; своєчасно і точно виконувати рішення, вказівки Генерального директора та інших керівників комбінату; зобов`язані підвищувати свій технічний рівень і виробничу кваліфікацію. Зазначала, що 28.09.2015р. на підприємстві відповідача, з метою підвищення рівня професійної ефективності персоналу структурних підрозділів відповідача, визначення необхідності заповнення прогалин в знаннях, підвищення ефективності системи управління персоналом, був виданий наказ № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату». Згідно п.п.8.1., п. 8.3., п. 9.1. наказу № 441, керівники, фахівці і службовці структурних підрозділів відповідно до своїх функціональних обов`язків проходять тестування за програмами «Щомісячне тестування РСС»; тестування з питань безперервного вдосконалення, ремонтів, технології, економіці, Кодексу етики та інших напрямів, що входять в посадові обов`язки працівників, підлягають працівники комбінату, посади яких включені в розпорядження по структурному підрозділу про організацію тестування працівників даного структурного підрозділу. Так, розпорядженням від 02.10.2015р. № 1198 по цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту відповідача був затверджений список посад, які підлягали тестуванню у вказаному цеху (посада позивача, включена до даного списку).З наказом відповідача від 28.09.2015р.№ 441 позивач був ознайомлений та своєчасно проходив тестування. Крім того, приймаючи до уваги відмову позивача від проходження тестування відповідач неодноразово намагався повторно ознайомити позивача з вказаним наказом, про що були складені акти від 10.10.2017р., 10.01.2018р. Звертала увагу на те, що за період з 28.09.2015р. по 26.05.2017р. позивач регулярно проходив щомісячне тестування з безперервного вдосконалення, технології та питань охорони праці, що достатньо свідчить про освідомлення останнього про порядок проходження тестування та виконання останнім вищенаведених вимог як посадової інструкції Позивача, так і локальних актів - наказу від 28.09.2015р. № 441, а також Правил внутрішнього трудового розпорядку. У період з червня по грудень 2017р та січні 2018р.( як свідчать матеріали справи у січні 2018р. Позивач повинен був пройти тестування 16.01.2018р.) позивач без поважних причин не виконав безпосереднього наказу керівника та не пройшов згідно затвердженого графіку, щомісячне тестування з безперервного вдосконалення, технології та питань охорони праці. Від ознайомлення з вказаним графіком позивач відмовився, при цьому зміст вказаного документу був доведений до відома позивача шляхом зачитування в голос, про що був складений акт від 29.12.2017р. Вказані обставини підтверджуються докладною запискою начальника цеху ОСОБА_5 . Вказані дії позивача є грубим систематичним порушенням вимог наказу від 28.09.2015р. № 441, п.п. 1.4., 2.8.4. посадової інструкції 232-136-94-2016 та п.5.2., п. 5.2.4., 5.2.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку. На виконання ч. 2 ст. 252 КЗпП України відповідачем на адресу Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» був направлений лист № 070/66 від 22.01.2018р. про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани з наданням відповідних обґрунтовуючих документів. Однак, ніякої відповіді від профспілки на згоду (чи незгоду) відповідач не отримав. З урахуванням вимог діючого трудового законодавства позивач наказом відповідача № 37 від 16.02.2018р. був притягнений до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Крім того, зазначає, що щомісячне тестування, яке проходив позивач, не є правовідносинами, які підпадають під дію Закону України «Про професійний розвиток працівників», наказу № 336 від 29.12.2004р. «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників». Відносно статті в газеті зазначила, що наказом № 441не передбачена відповідальність саме за не здачу тесту робітником (мається на увазі, те, що робітник виконав завдання керівника та питався пройти тестування, але пройшов його з помилками). Позивач же був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що він, як робітник взагалі не виконав вимоги свого безпосереднього керівника по проходженню тестування і не з`явився в черговий раз на тестування. На підставі наведеного просила суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Представник третьої особи ОСОБА_6 позовні вимоги позивача підтримала, вважала, що проходження щомісячного тестування не передбачено ні посадовою інструкцією позивача, ні вимогами діючого законодавства. Просила позов задовольнити, оскільки вважає наказ № 37 тд від 16.02.2018 р., винесений відносно позивача, незаконним і неправомірним.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18.05.2018р. провадження у справі відкрите та призначене підготовче судове засідання, роз`яснено сторонам їх право на подачу відзиву на позов, відповідь на відзив, заперечення та строк для їх подачі.

08.06.2018 р. представником відповідача ОСОБА_4 надано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 та копії документів в обґрунтування заперечень проти позовних вимог.

12.07.2018 р. представником позивача ОСОБА_2 надано до суду відповідь на відзив.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 30.07.2018 р. строк підготовчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 продовжено.

30.08.2018 р. клопотання відповідача ОСОБА_4 про долучення копій документів в обґрунтування заперечень проти позовних вимог.

30.08.2018 р. клопотання представника позивача ОСОБА_2 про доручення копії газетної публікації, заяви щодо мови діловодства.

Ухвалою суду від 30.08.2018 р. підготовче провадження закрите та справа призначена до розгляду.

Суд, вислухавши учасників процесу, які з`явились, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 21.08.1978 р. є працівником ПрАТ «МК «Азовсталь». З 01.07.2012 р. ОСОБА_1 переведено до цеху ремонту рухомого складу ПрАТ «МК «Азовсталь» на посаду майстра з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів ПрАТ «МК «Азовсталь».

Згідно наказу № 37тд від 16.02.2018р. керівника ПрАТ «МК «Азовсталь» майстру з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів УЖДТ ОСОБА_1 оголошено догану, а також позбавлено 100 % премії за результатами роботи за січень 2018р.

Відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю України (далі за текстом - КЗпП) працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, дотримуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За ч. 1 ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

На підставі ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно із ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За змістом ч. 2 ст. 252 КЗпП України притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Розглядом справи судом встановлено, що ОСОБА_1 на час проведення тестування був членом виборного органу Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність».

Також судом встановлено, що відповідно до п. 1.4 посадової інструкції 232-136-94-2016майстра з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту, майстер з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту в своїй діяльності повинен знати, керуватися, виконувати: ... чинним законодавством України, правилами внутрішнього трудового розпорядку, ..., організаційно-розпорядчими документами, які видаються на комбінаті, цією посадовою інструкцією. На підставі п.2.8.4. посадової інструкції 232-136-94-2016майстер з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту зобов`язаний беззастережно виконувати вимоги нормативно-правових актів, локальних нормативних актів в галузі охорони праці. З посадовою інструкцією 232-136-94-2016 позивач був ознайомлений особисто під розпис.

Судом встановлено, що згідно п.5.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку робітники зобов`язані дотримуватися дисципліни праці - основі порядку на виробництві; - своєчасно і точно виконувати рішення, вказівки Генерального директора та інших керівників комбінату; у відповідності до п. 5.2.4. Правил внутрішнього трудового розпорядку робітники зобов`язані знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці; пунктом 5.2.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку передбачено, що робітники зобов`язані підвищувати свій технічний рівень і виробничу кваліфікацію. Судом також встановлено, що 28.09.2015р. на підприємстві відповідача, з метою підвищення рівня професійної ефективності персоналу структурних підрозділів відповідача, визначення необхідності заповнення прогалин в знаннях, підвищення ефективності системи управління персоналом, був виданий наказ № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату». На підставі п.п.8.1. наказу № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату», тестування з питань охорони праці підлягають працівники комбінату. Згідно п. 8.3. наказу № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату», керівники, фахівці і службовці структурних підрозділів відповідно до своїх функціональних обов`язків проходять тестування за програмами «Щомісячне тестування РСС».У відповідності до п. 9.1. наказу № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату», тестування з питань безперервного вдосконалення, ремонтів, технології, економіці, Кодексу етики та інших напрямів, що входять в посадові обов`язки працівників, підлягають працівники комбінату, посади яких включені в розпорядження по структурному підрозділу про організацію тестування працівників даного структурного підрозділу.

Також судом встановлено, що розпорядженням від 02.10.2015р. № 1198 по цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту відповідача був затверджений список посад, які підлягали тестуванню у вказаному цеху. Посада майстра з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту, яку займає позивач, включена до даного списку. З наказом відповідача від 28.09.2015р.№ 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату» позивач був ознайомлений та своєчасно проходив тестування, але лист ознайомлення на сьогоднішній день відсутній з огляду на те, що архівна документація прийшла у непридатність. Крім того, приймаючи до уваги відмову позивача від проходження тестування відповідач неодноразово намагався повторно ознайомити позивача з вказаним наказом, про що були складені акти від 10.10.2017р., 10.01.2018р.

Судом встановлено, що за період з 28.09.2015р. по 26.05.2017р. позивач регулярно проходив щомісячне тестування з безперервного вдосконалення, технології та питань охорони праці, що належним чином свідчить про освідомлення останнього про порядок проходження тестування та виконання останнім вищенаведених вимог як посадової інструкції позивача, так і локальних актів - наказу від 28.09.2015р. № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату», а також Правил внутрішнього трудового розпорядку. При цьому судом встановлено, що у період з червня по грудень 2017р та січні 2018р. позивач без поважних причин не виконав наказ керівника та не пройшов згідно затвердженого графіку щомісячне тестування з безперервного вдосконалення, технології та питань охорони праці.

Згідно графіку проведення тестування персоналу цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту на січень 2018р. позивач повинен був пройти тестування 16.01.2018р. Як встановлено судом, від ознайомлення з вказаним графіком позивач відмовився, при цьому зміст вказаного документу був доведений до відома позивача шляхом зачитування в голос, про що був складений акт від 29.12.2017р. Про вказані обставини начальником цеху ОСОБА_5 була складена докладна записка від 17.01.2018р.

Судом встановлено, що проходження щомісячного тестування на підприємстві відповідача на підставі наказу № 441 від 28.09.2015р. співвідноситься та несу перечать вимогам діючого трудового законодавства.

Вищенаведене спростовує доводи позивача, про те, що наказ відповідача № 441 від 28.09.2015р. «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату» про проходження щомісячного тестування виданий в порушення норм чинного трудового законодавства.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що майстром з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту ОСОБА_1 було порушено п.п. 1.4., 2.8.4. посадової інструкції 232-136-94-2016, п.5.2., п. 5.2.4., 5.2.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку, наказ від 28.09.2015р. № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату», з якими позивач був ознайомлений і за не виконання яких ОСОБА_1 безпосередньо несе відповідальність.

Пункт 4.1. посадової інструкції 232-136-94-2016 передбачає, що майстер з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту ПрАТ «МК «Азовсталь» несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього вказаною інструкцією обов`язків.

Судом встановлено, що позивач відмовився від надання письмових пояснень, про що свідчить складений представниками відповідача акт від 17 січня 2018 року.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки майстер з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту ПрАТ «МК «Азовсталь» ОСОБА_1 було порушено вимоги п.п. 1.4., 2.8.4. посадової інструкції 232-136-94-2016, п.5.2., п. 5.2.4., 5.2.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку, наказ від 28.09.2015р. № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату».

Відносно доводів позивача про посилання на зміст статті у газеті ПрАТ «МК «Азовсталь» «Про щомісячні тести», як на підставу, що виключає його вину та наявність обставин для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а також позбавлення 100 % премії за результатами роботи за січень 2018р., то вказані доводи позивача в процесі розгляду справи не знайшли свого підтвердження та спростовуються наступним.

Як зазначено у наказі № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату» його метою є підвищення рівня професійної ефективності персоналу структурних підрозділів відповідача, визначення необхідності заповнення прогалин в знаннях, підвищення ефективності системи управління персоналом, у зв`язку з чим, безпосередньо сам процес організації проведення тестування покладається на керівників структурних підрозділів і у разі, якщо останні належним чином не організували робочий процес по проходженню тестування, то у даному випадку, вони несуть персональну відповідальність, передбачену п. 10.5. вказаного наказу, а саме, керівник структурного підрозділу несе персональну відповідальність за ухилення підлеглого персоналу від проходження тестування без поважної причини.

Стосовно робітників, то обов`язок виконання робітниками розпоряджень керівника та відповідальність за невиконання таких розпоряджень передбачена у відповідних посадових інструкціях та Правилах внутрішнього трудового розпорядку. Так, згідно пп. 1.4. посадової інструкції 232-136-94-2016 «майстра з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту», майстер з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту в своїй діяльності повинен знати, керуватися, виконувати …. правилами внутрішнього трудового розпорядку, ..., організаційно-розпорядчими документами, які видаються на комбінаті;… цією посадовою інструкцією ». В свою чергу, на підставі п.5.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку робітники зобов`язані дотримуватися дисципліни праці - основі порядку на виробництві; - своєчасно і точно виконувати рішення, вказівки Генерального директора та інших керівників комбінату.

Також судом встановлено, що у зв`язку з тим, що метою наказу № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату» є підвищення рівня професійної ефективності персоналу структурних підрозділів відповідача, визначення необхідності заповнення прогалин в знаннях, підвищення ефективності системи управління персоналом, відповідальність саме за проходження, але не здачу тесту робітником, не передбачена. Оскільки у такому випадку (проходження робітником тестування з помилками) роботодавець виявляє в яких саме знаннях конкретного робітника є прогалини і, відповідно, які заходи необхідно реалізувати роботодавцю по усуненню вказаних прогалин направлених на підвищення рівня професійної ефективності робітників з метою покращення виробничого процесу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивач правомірно був притягнутий до дисциплінарної відповідальності згідно наказу відповідача № 37тд від 16.02.2018р у виді догани, а також позбавлений 100 % премії за результатами роботи за січень 2018р., оскільки він, як робітник не виконав вимоги свого безпосереднього керівника по проходженню тестування і свідомо не з`явився в черговий раз для проходження тестування.

Доводи позивача про те, що ні в Правилах внутрішнього трудового розпорядку, ні в Колективному договорі не прописано, що робітники підприємства повинні виконувати норми наказу № 441 від 28.09.2015р. та проходити тестування; посадова інструкція 232-136-94-2016 не містить вказівок на те, що майстер з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту зобов`язаний проходити перевірку професійних знань та навиків у вигляді здачі щомісячних тестів; а також що не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання обов`язків, які виходять за межі трудового договору, також не знайшли свого підтвердження та спростовуються вимогами пп. 1.4. посадової інструкції 232-136-94-2016 «майстра з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту», де передбачено, що майстер з технічного обслуговування вагонів ділянки по ремонту вагонів цеху ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту в своїй діяльності повинен керуватися, виконувати і знати: ... правилами внутрішнього трудового розпорядку, ..., організаційно-розпорядчі документами, які видаються на комбінаті.

Згідно вимог ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Наказ відповідача від 28.09.2015р. № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату» є організаційно-розпорядчим документом, що виданий на підприємстві відповідача, і який повинен безпосередньо виконуватися позивачем по справі у відповідності до вимог пп. 1.4. посадової інструкції 232-136-94-2016 та ст. 139 КЗпП України.

Відносно доводів позивача про те, що тестування, яке він повинен проходити, не має ніякого відношення до підвищення кваліфікації робітників, передбаченої наказом № 336 від 29.12.2004р. «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників», а також не є атестацію працівників у розумінні вимог Закону України «Про професійний розвиток працівників», суд зазначає наступне.

Вказані позивачем нормативні акти - наказ № 336 від 29.12.2004р. «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників» та Закон України «Про професійний розвиток працівників» передбачають виключно процедури професійного навчання з метою підвищення кваліфікації, результатом якого є отримання документу про навчання встановленого зразка. В той час як метою видання наказу від 28.09.2015р. № 441 «Про затвердження Положення про організацію та проведення тестування працівників комбінату» було здійснення відповідачем дій по організації контролю за додержанням працівниками технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва шляхом підвищення рівня професійної ефективності персоналу структурних підрозділів відповідача, визначення необхідності заповнення прогалин в знаннях, підвищення ефективності системи управління персоналом.

Тобто, вказані дії позивача відмова від проходження щомісячного тестування з безперервного вдосконалення, технології та питань охорони праці у відповідача не є правовідносинами, які підпадають під регулювання наказу № 336 від 29.12.2004р. «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників» та Законом України «Про професійний розвиток працівників».

Стосовно доводів позивача та його представників відносно того, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності повинно бути за згодою профспілки з урахуванням вимог ч. 2 ст. 252 КЗпП України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Судом встановлено, що на виконання ч. 2 ст. 252 КЗпП України відповідачем на адресу Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», членом якої є позивач по справі, був направлений лист № 070/66 від 22.01.2018р. про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани з наданням відповідних обґрунтовуючих документів.

Статтею 43 КЗпП України передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Аналогічні положення встановлені у статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Оскільки положеннями КЗпП України і Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не передбачено спеціального порядку розгляду виборним органом первинної профспілкової організації подання про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, то з урахуванням аналізу судової практики Верхового суду України по справам №265/6850/16-ц від 06.09.2018р., № 6-703цс 15 від 01.07.2015р. слідує висновок про те, що правило статті 43 КЗпП України та статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» відносно пропуску виборним органом первинної профспілкової організації строку на відповідь про прийняте рішення у письмовій формі необхідно застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів - до дисциплінарної відповідальності в виді догани в частині процедури отримання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме, якщо виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) залишив без реагування/пропустив строк повідомлення власника або уповноваженого ним органу про прийняте рішення у письмовій формі, вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Судом встановлено, що відповідач завчасно звернувся до Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» з поданням, при цьому у встановлені діючим законодавством строки відповідь профспілки по справі стосовно прийнятого рішення в наданні згоди (або відмови) о притягненні до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді догани відповідачем не отримана. З врахуванням вищенаведених обставин, відповідно до положень ст. 43 КЗпП України та статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»,а також висновків, викладених у постановах Верхового суду України по справам №265/6850/16-ц від 06.09.2018р., № 6-703цс 15 від 01.07.2015р., роботодавець (відповідач) вважав, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, а отже цілком правомірно прийняв рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, про що був виданий наказ № 37тд від 16.02.2018р.

За таких обставин доводи позивача щодо відсутності згоди виборного органу первинної профспілкової організації на притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є помилковими.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Одночасно, ч. 3 та ч. 4 ст. 97 КЗпП України встановлено, що конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Згідно п.4.6. Колективного договору, що діє на ПрАТ «МК «Азовсталь», регулювання фондів оплати праці структурних підрозділів та товариства в цілому здійснюється відповідно до Положення про оплату праці та преміювання. Таким чином, враховуючи вимоги діючого законодавства, колективного договору, виплата премії є правом роботодавця, який встановлює її розміри, порядок надання та позбавлення. Пункт 10.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку передбачає, що до робітника можуть бути застосовані додаткові заходи реагування у вигляді позбавлення виробничої премії, в тому числі за порушення посадової інструкції, правил внутрішнього трудового розпорядку. Застосування вказаних заходів реагування здійснюється на підставі наказу генерального директора у порядку, передбаченому Загальним положенням про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь». Принципи, порядок та умови преміювання робітників ПрАТ «МК «Азовсталь» встановлюється Положенням, затвердженим генеральним директором та узгодженим з головою профспілкового комітету, діючим з 01 червня 2016 року. Пунктом 13 вказаного Положення передбачено, що при невиконанні робітником своїх функціональних та посадових обов`язків, порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку та технологічних інструкцій, розмір його премії, може бути зменшено від 5% до 100%. Згідно Додатку 1 до Загального положення про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь» одним з порушень, при яких премія, нарахована за основні результати діяльності робітникам, зменшується або не виплачується повністю є порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення вимог посадової інструкції. При цьому, п. 15 Загального положення про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь» визначено, якщо виробнича премія виплачена, а допущене робітником за цей місяць порушення було встановлено пізніше, то робітник протягом місяця з дня виявлення порушення, не враховуючи часу звільнення робітника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або знаходженням його у відпустці, може бути позбавлений премії (її частини), виплаченої йому за місяць, в якому допущено порушення, шляхом утримання з поточної заробітної плати.

Судом встановлено, що днем виявлення проступку, вчиненого позивачем, є 16.01.2018 р., а позивач позбавлений премії наказом № 37тд від 16.02.2018р., тобто протягом місяця з дня виявлення порушення.

Враховуючи викладені обставини позбавлення позивача премії було здійснено з дотриманням вимог та процедур встановлених Загальним положенням про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь».

Будь-яких порушень при застосуванні роботодавцем до ОСОБА_1 додаткових заходів реагування, а саме позбавлення 100 % виробничої премії, судом не встановлено.

При цьому, на думку суду, позивачем в резолютивній частині позову було помилково зазначено «лютий 2018р.», оскільки як було встановлено судом, в наказі № 37тд від 16.02.2018р. та описовійдеться про позбавлення позивач 100 % виробничої премії за січень 2018 року.

Стосовно заяви представника позивача щодо не врахування доданих відповідачем до відзиву документів з підстав їх не відповідності ст. 10 Конституції України, суд зазначає наступне.

Положеннями актів ст.ст. 9, 10 Конституції України, Закону України «Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин» № 802-IV від 15.02.2003 р. (далі Закон України № 802-IV) гарантується вільне використання в Україні мов національних меншин України, в тому числі, російської мови та прямо забороняється застосування у внутрішніх правилах компаній будь-яких положень, що виключають або обмежують використання регіональних мов або мов меншин.

Таким чином, ведення ПрАТ «МК «Азовсталь» діловодства та складання організаційно-розпорядчої документації, службової, технічної та іншої документації російською мовою жодним чином не порушує ст. 10 Конституції України та повністю відповідає правовому порядку, що ґрунтується на законних засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, встановленому в Україні відповідно до ст. 19 Конституції України.

Відсутність встановлення діючим законодавством про мови в Україні обмежень, щодо здійснення діловодства та складання організаційно-розпорядчої, службової, технічної документації приватними підприємствами, установами, організаціями російською мовою та при наявності прямої норми Конституції Україні, що гарантує вільне використання в Україні російської мови, діючих в Україні положень Європейської хартії регіональних мов або мов меншин повністю спростовують доводи представника позивача, щодо недійсності документів ПрАТ «МК «Азовсталь» внаслідок їх складання російською мовою.

Також, стосовно вимог представника позивача щодо не врахування письмових доказів, наданих ПрАТ «МК «Азовсталь» суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є письмові документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною 2 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Надання відповідачем письмових доказів російською мовою жодним чином не порушує вимог ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус судів» та ст. 9 Цивільного процесуального кодексу України, що встановлюють проведення судочинства державною мовою, оскільки стосуються саме порядку ведення судочинства та не містять вимог щодо обмежень мови письмових доказів які надаються сторонами у справі.

Письмові докази надані ПрАТ «МК «Азовсталь» повністю відповідають наведеним вимогам Цивільного процесуального кодексу України та жодним чином не суперечать іншим нормам Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи відсутність порушень відповідачем законодавства про працю при накладенні на ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення 16.02. 2018 р. у вигляді догани та позбавлення премії, що знайшло свої відображення у наказі № 37тд від 16.02.2018 р., підстав для задоволення вимог позивача щодо скасування такого наказу немає, тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем залишається за його рахунок.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 84, 89, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 139, 147, 148, 149, 252 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про визнання наказу №37тд від 16.02.2018 року неправомірним та його скасування, зобов`язання нарахувати і виплатити премію за січень 2018 року, третя особа: Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний текст рішення складено 19 грудня 2019 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1 ;

Представник позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_2 ;

Представник позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає: АДРЕСА_3 ;

Представник відповідача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження підприємства: 87500 м. Маріуполь, вул.. Лепорського,1, ідентифікаційний код 00191158.

Представник третьої особи: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Суддя С.С. Гноєвой.