ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/356/19Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження № 22-ц/817/779/19 Доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 304030000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючого - Храпак Н.М.

Суддів - Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Юзьвака В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 601/356/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2019 року, ухваленого суддею Коротич І.А., повний текст якого складений 30 травня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро" про розірвання договору оренди землі №80 від 23 лютого 2011 року, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15542032 від 23 липня 2016 року та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом (згодом збільшивши свої позовні вимоги) до ТзОВ "Кременець Агро" про розірвання договору оренди землі №80 від 23 лютого 2011 року, номер запису про речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15542032 від 23 липня 2016 року, кадастровий номер НОМЕР_1 та стягнення заборгованості в сумі 1 681 грн. 11 коп.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору оренди землі, систематично, протягом 2016-2018 років, не сплачував кошти за використання належної йому земельної ділянки сільськогосподарського призначення і надав розрахунок орендної плати за вказаний період, в зв`язку з чим просив стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за період 2016-2018 рр. з урахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних у відповідності до статті 625 ЦК України.

Судові витрати просив покласти на відповідача.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро" про розірвання договору оренди землі №80 від 23 лютого 2011 року, номер запису про речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15542032 від 23 липня 2016 року, кадастровий номер НОМЕР_1 ; стягнення заборгованості в сумі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 11 копійок з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро", ідентифікаційний код 35190634 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2019 року скасувати та прийняти нове, яким його позов задовольнити, посилаючись на те, що судом першої інстанції помилково зроблено висновки щодо фактичних обставин справи і визнано встановленими недоведені обставини, порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що висновки суду першої інстанції про виплату відповідачем орендної плати за період 2015 - 2018 роки згідно відомості про реалізацію с/г продукції від 30.05.2019 року є необґрунтованими, оскільки з останньої не вбачається за який саме період здійснено таку виплату. Вважає, що вказаний документ є недопустимим та неналежним доказом, оскільки не відповідає встановленим законодавством вимогам до первинних документів.

Крім того, зазначив, що поданий ним розрахунок заборгованості є арифметично вірним, проведений з застосуванням умов договору та норм матеріального права, а тому безпідставно не взятий судом до уваги.

Сторона не скористалася правом на подачу відзиву.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Юзьвак В.М. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ТзОВ "Кременець Агро" в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 892.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасника процесу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника процесу, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з недоведеності факту систематичної несплати відповідачем орендної плати за користування належною позивачу земельною ділянкою.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки він не відповідає встановленим обставинам, зібраним по справі доказам, нормам матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У відповідності до положень статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати без внесення відповідних змін до договору у письмовій формі (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року у справі № 3-34гс13 та від 20 серпня 2013 року у справі № 3-21гс13).

Орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати. При наявності умов договору, які сторони добровільно погодили, про визначення остаточного розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, такий розмір має визначатись із застосуванням визначеного індексу інфляції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 1,8501 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №156190770 від 13 лютого 2019 року (а.с. 12).

23.02.2011 року між ОСОБА_1 і ТзОВ "Кременець Агро" укладено договір оренди землі (далі - Договір), з нормативною грошовою оцінкою у 9 724,51 грн, строком на 10 років.

Відповідно до п. 4.1. Договору розмір орендної плати у рік становить 291грн. 74 коп., що складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в пункті 2.4. цього Договору.

За змістом п.4.2 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Пунктом 4.7 Договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором оренди, справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Пунктами 9.1. та 9.4 Договору передбачено право Орендодавця вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати та обов`язок Орендаря своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою (а.с.5,6).

З відомості на реалізацію с/г продукції №9 від 30.12.2015 року, вбачається, що ОСОБА_1 отримав 560 кг зерна, що в гривневому еквіваленті становить 1 540 грн. (а.с. 42-47).

В подальшому позивачу орендна плата не виплачувалася і як ствердив у судовому засіданні представник відповідача, що виплачена орендна плата в грудні 2015 року включає в себе плату за користування земельною ділянкою за 2015 - 2020 роки.

Проте, дані твердження суперечать умовам договору оренди землі, укладеного 23.02.2011 року, зокрема обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції нормативної грошової оцінки землі.

Жодних розрахунків відповідачем з цього приводу суду не було представлено.

Позивачем надано суду розрахунок заборгованості за 2016 - 2018 роки з врахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі, згідно офіційної інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, а також пені та 3-х процентів річних у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, що становить 1681,11 грн., зокрема:

-основна сума боргу за 2016 рік - 437,25 гривень,

- за 2016 рік пеня з 01.01.2016 року по 01.02.2019 року - 159,60 гривень;

- за 2016 рік 3% річних з 01.01.2017 року по 01.02.2019 року - 27,28 гривень;

-основна сума боргу за 2017 рік - 437,25 гривень;

-за 2017 рік пеня з 01.02.2018 року по 01.02.2019 року - 159,60 гривень;

-за 2017 рік 3% річних з 01.01.2018 року по 01.02.2019 року - 14,16 гривень.

- основна сума боргу за 2018 рік - 437,25 гривень;

-за 2018 рік пеня з 01.01.2019 року по 01.02.2019 року - 12,68 гривень;

-за 2018 рік 3% річних з 01.01.2019 року по 01.02.2019 року - 1,04 гривень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у період 2016-2018 рр. відповідач не виконував істотної умови укладеного між сторонами договору оренди та систематично не сплачував ОСОБА_1 передбачену Договором суму орендної плати, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 1681,11 грн.

15.01.2019 року ОСОБА_1 направив відповідачу вимогу про виплату йому орендної плати за користування земельною ділянкою за період 2016-2018 рр. (а.с. 18), яка залишилася без задоволення.

Частиною 2 ст. 409 ЦК України визначено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» ч.1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч.2 ст. 651 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 ч.1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід врахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2019 року - скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро" про розірвання договору оренди землі №80 від 23 лютого 2011 року, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15542032 від 23 липня 2016 року та стягнення заборгованості задовольнити.

Розірвати договір оренди землі №80 від 23 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро" ( вул.П.Підмурного, 9 с.Крижі Кременецький район Тернопільської області, ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 1681 грн. 11 коп. заборгованості по орендній платі.

Судові витрати з розгляду апеляційної скарги, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, покласти на відповідача і тому слід стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро" ( вул.П.Підмурного, 9 с.Крижі Кременецький район Тернопільської області, ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 1152 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2019 року - скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро" про розірвання договору оренди землі №80 від 23 лютого 2011 року, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15542032 від 23 липня 2016 року та стягнення заборгованості задовольнити.

Розірвати договір оренди землі №80 від 23 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро" ( вул.П.Підмурного, 9 с.Крижі Кременецький район Тернопільської області, ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 1681 грн. 11 коп. заборгованості по орендній платі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кременець Агро" ( вул.П.Підмурного, 9 с.Крижі Кременецький район Тернопільської області, ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 1152 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2019 року.

Головуючий Храпак Н.М.

Судді: Шевчук Г.М.

Ходоровський М.В.