Справа № 713/2107/19
Провадження №2-о/713/112/19
РІШЕННЯ

іменем України

13.12.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., з участю секретаря Матейчук Л.Ю., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вижницька міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше , як п`ять років до часу відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем .

У заяві вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом №47 в Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02-го листопада 2013 року виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

Після його смерті в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 1 , площею 0,2967 га., кадастровим номером :01:002:0309, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки №2, площею 0,5641 га., кадастровим номером :02:001:0632, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали померлому

ОСОБА_2 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №041271, виданого 01 жовтня 2003 року Вижницькою райдержадміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю... за №263.

ОСОБА_2 проживав до дня своєї смерті в житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Іспаської сільської ради №2674 від 08.07.2016 року та Вижницької міської ради №3-550 від 10.10.2018 року.

Вказаний житловий будинок, як останнє місце проживання ОСОБА_2 , тобто місце відкриття спадщини, належить на праві приватної власності згідно Договору дарування житлового будинку від 20-го серпня 2005 року, зареєстрованого в державному реєстрі речових прав 19-го серпня 2005 року , згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8110023, виданого ДКП «Вижницьке РБТІ» .

Належна до вказаного житлового будинку земельна ділянка площею 0,25 га., кадастровим номером :01:003:06:24, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 також належить йому на праві власності згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №205 від 21.01.2019 року.

За його заявою про видачу в порядку спадкування свідоцтва про право власності на спадкове майно померлого ОСОБА_2 , яким є вище перелічені земельні ділянки, та на які є правовстановлюючі документи,- було відкрито спадкову справу №129/2019 до майна ОСОБА_2 , проте у видачі свідоцтва було відмовлено, згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08 листопада 2019 року за №693/02-31, виданої приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М., на тій підставі, що ним не було надано документів, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом.

Однак вважає, що має право та підстави бути спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , як спадкоємця четвертої черги за законом, у відповідності до приписів статті 1264 ЦК України про те, що - У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Просить ухвалити рішення , яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті останнього за адресою АДРЕСА_1 .

Заявник в судовому засіданні заяві заявлені вимоги підтримує та просить заяву розглядати у його відсутність.

Представник Вижницької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві не заперечують, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 ..

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом №47 в Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02-го листопада 2013 року виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

Після його смерті в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 1 , площею 0,2967 га., кадастровим номером :01:002:0309, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки №2, площею 0,5641 га., кадастровим номером :02:001:0632, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали померлому

ОСОБА_2 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №041271, виданого 01 жовтня 2003 року Вижницькою райдержадміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю... за №263.

Постановою приватного нотаріуса Олійник Ю.М. від 08 листопада 2019 року за №693/02-31, ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ,оскільки ним не було надано документів, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом.

Згідно довідки Вижницької міської ради за №3-350 від 10.10.2018 року ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на день смерті проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання у АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 постійно проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником спадкоємцем ОСОБА_1 права на отримання спадщини.

Отже, з огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги всі обставини справи, докази надані заявником, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви.

На підставі ст. ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявлені вимоги заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вижницька міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше , як п`ять років до часу відкриття спадщини,- задовольнити .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті останнього за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. Ю. Кириляк