Ухвала

05 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 334/9088/15-ц

провадження № 61-3411ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя

від 20 липня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, зміну черговості спадкування,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Запорізьким апеляційним судом прийнято постанову 18 грудня 2018 року, повний текст якої складено 26 грудня 2018 року, тому останнім днем строку на касаційне оскарження є 25 січня 2019 року, а скаргу подано 19 липня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки попередня касаційна скарга була подана у встановлений законом строк, проте ухвалою Верховного Суду

від 27 червня 2019 року повернута у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Верховного Суду від 28 лютого 2019 року, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено їй строк для сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 948, 80 грн, надання належних доказів на підтвердження того, що постанову Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року отримано нею

15 січня 2019 року.

Однак, до касаційної скарги знову не додано належних доказів на підтвердження отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

З огляду на викладене, зазначена ОСОБА_1 причина пропуску процесуального строку не може бути визнана поважною, оскільки останньою не надано будь-яких належних доказів, які б підтверджували факт отримання нею постанови Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року саме 15 січня 2019 року.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати докази на підтвердження обставин, що перешкоджали подати касаційну скаргу до 25 січня 2019 року (конверт в якому надсилалася копія повного тексту постанови Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, довідка суду, тощо).

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков