Провадження № 4-с/761/70/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Белана Ігоря Васильовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, стягував: ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року скаржник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною скаргою.

Ухвалою суду від 10.10.2018 року скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: надати суду копії скарги та копії всіх документів, що додаються до неї у відповідності до кількості учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник 04.01.2019 року отримав ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2018 року.

Станом на 25.01.2019 року скаржник викладені в ухвалі від 10.12.2018 року недоліки не усунув.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Суд вважає за можливе застосувати положення статей 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 р. № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Проте, станом на 25.01.2019 року скаржник викладені в ухвалі суду від 10.12.2018 року недоліки не усунув, до суду не з'явився, провадженням його справи не цікавиться, а тому відповідно до ст. 185 ЦПК України скарга повертається скаржнику.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 10, 185, 353-355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Белана Ігоря Васильовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, стягував: ОСОБА_3, вважати неподаною і повернути скаржнику.

Ухвала суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст ухвали виготовлено 25.01.2019 року