Справа № 490/6985/19
н/п 2/490/2839/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

13 серпня 2019 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на ст. ст. 391, 401, 406 ЦК України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.08.2019 року дана заява залишена без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання ним копії ухвали та вказано, що позивачу необхідно позивачу необхідно уточнити вимоги позовної заяви, з посиланням на відповідні обставини та докази, визначивши правові підстави для визнання особи такою, що втратила право користування приватним житловим приміщенням (ст. 405 ЦК України, тощо); вказати всіх осіб, які проживають у будинку АДРЕСА_1 , та визначити їх правове положення; визначити правове положення співвласника спірного житлового будинку з посиланням на відповідні докази.

12.08.2019 року на адресу суду від позивача на виконання ухвали суду надійшла позовна заява у новій редакції, однак вимоги, вказані в ухвалі 07.08.2019 року, позивачем не виконано у повному обсязі.

Так, позивачем не вказано всіх осіб, які проживають у будинку АДРЕСА_1 , та визначено їх правове положення; а також визначено правове положення співвласника спірного житлового будинку з посиланням на відповідні докази.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, повернення заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права заявника на повторне звернення до суду із заявою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. ч.3, 4 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернути позивачу судовий збір у сумі 768,40 грн., сплачений 06.08.2019 року у АТ КБ "ПриватБанк" за квитанцією № 0.0..1.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова