Справа № 152/1676/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 лютого 2019 року м. Шаргород

Справа №152/1676/18

Провадження №2/152/65/19

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_3 виклад позицій позивача та відповідача

1. Виклад позиції позивача.

29.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем 02.05.1992 року, який зареєстрований Плебанівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області, актовий запис за №3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.05.1992 року.

Від шлюбу вона та відповідач мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочок - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя, що стало причиною виникнення непорозумінь і суперечок, а також через те, що відповідач вживає спиртні напої та вчиняє сварки. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем вона не згодна.

Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

В судовому засіданні у вступному слові та в заключному слові позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки перебування в шлюбі суперечить її інтересам, шкодить не тільки її здоров'ю через моральні переживання, але й інтересам неповнолітніх дітей, оскільки відповідач часто приходить додому в стані алкогольного сп'яніння, влаштовує сварки, які відбуваються в присутності дітей, іноді посеред ночі. Наданий судом строк для примирення не покращив її та відповідача стосунків, так як відповідач не змінив своєї поведінки. За час, наданий судом для примирення подружжя, вона з відповідачем не помирилася, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Щодо стягнення на її користь судових витрат, позивач не підтримала вимоги і просить понесені нею судові витрати не стягувати з відповідача.

2. Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавав.

У судовому засіданні у вступному слові відповідач ОСОБА_2 пояснив, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем з 02.05.1992 року. Він вживав заходів до примирення з позивачем, але ОСОБА_1 не бажає примирення. За час, наданий для примирення, його та позивача стосунки не покращилися. Він дійсно інколи вживає спиртні напої, але сварки з позивачем виникають не через це, а через різні погляди на спільне сімейне життя. ОСОБА_4 та позивача сварки і суперечки часто відбуваються при дітях, хоча він цього не бажає. Згоден на розірвання шлюбу з позивачем.

У заключному слові відповідач ОСОБА_2 заперечив щодо розірвання шлюбу.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. Позивач ОСОБА_1 заяв та клопотань, пов'язаних із розглядом справи, не має.

2. Відповідач ОСОБА_2 28.12.2018 року подав до суду заяву про надання йому строку для примирення з позивачем (а.с.22).

Інших заяв та клопотань, пов'язаних із розглядом справи, відповідач не має.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді від 29.11.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 18.12.2018 року (а.с.12).

2. Ухвалою від 18.12.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, призначено справу до розгляду по суті на 28.12.2018 року (а.с.20).

3. В судовому засіданні 28.12.2018 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та надано строк доя примирення з позивачем у один місяць, провадження у справі зупинено на час, наданий судом для примирення подружжя, розгляд справи призначено на 28.01.2019 року, про що винесено ухвалу (а.с.27-28).

4. Відповідно до ухвали суду від 28.01.2019 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено судовий розгляд на 06.02.2019 року (а.с.33).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.05.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.5).

Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочок - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-8).

Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із її пояснень у вступному та в заключному слові в судовому засіданні 06.02.2019 року.

Причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, вживання відповідачем спиртних напоїв, внаслідок чого виникають конфлікти, які призводять до моральних переживань позивача, суперечать інтересам неповнолітніх дітей, в присутності яких відбуваються сварки подружжя.

Наданий судом строк для примирення не покращив стосунків подружжя. За час, наданий судом для примирення подружжя, сторони не помирилися.

При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме: що у їх сім'ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад з приводу конфліктів та непорозумінь щодо розв'язання питань спільного сімейного життя, що призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин, хоча сторони продовжують проживати у одному будинку.

Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та неповнолітніх дітей сторін.

Крім того, суд, при вивченні і оцінці мотивів розлучення та фактичних взаємин подружжя, не вбачає підстав для повторного вжиття заходів до примирення подружжя. Тому, у суду склалася переконаність, що є достатні підстави для розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які негативно позначаються на здоров'ї позивача через моральні переживання, а також суперечать інтересам неповнолітніх дітей сторін, в присутності яких відбуваються конфлікти.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітніх дітей.

VІ. Висновки суду

Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача та неповнолітніх дітей сторін, що строк, наданий судом для примирення подружжя, не покращив відносин між сторонами, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 02 травня 1992 року Плебанівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області за актовим записом №3 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Ім'я (найменування) сторін:

- позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, жителька АДРЕСА_1, паспорт громадянина України: НОМЕР_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1;

- відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець с. Болярка Житомирського району Житомирської області, житель АДРЕСА_1, паспорт громадянина України: НОМЕР_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Суддя: