11.12.2019 Єдиний унікальний № 371/1413/19
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2- о /371/ 32/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миронівська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду із вказаною заявою звернувся заявник ОСОБА_1 та просив встановити факт того, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , яке видане виконавчим комітетом Миронівської міської ради 29 вересня 1981 року та зареєстроване Білоцерківським бюро технічної інвентаризації (реєстраційний номер 2695) на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Миронівка Київської області.

Свої вимоги щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу мотивував, тим що він являється спадкоємцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення та житловий будинок під номером АДРЕСА_1 . На земельну ділянку заявником було оформлено спадкові права та отримано свідоцтво про право на спадщину за законом 02 жовтня 2019 року, виданого державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори (реєстровий № 1-1769). Заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав на вказаний житловий будинок. Проте, державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області заявнику було відмовлено в оформленні спадкових справ на житловий будинок. Відмова обґрунтована тим, що в свідоцтві про право власності від 29 вересня 1981 року, виданого виконавчого комітетом Миронівської міської ради, невірно зазначено дані власниці. Зокрема невірно зазначено «по-батькові» померлої, а саме замість « ОСОБА_3 » зазначено « ОСОБА_2 ».

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. В надісланій до суду заяві державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області просив справу розглядати за відсутності їх представника.

За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Суд допитавши заявника, допитавши свідків та дослідивши заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 січня 2019 року виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 являється її внук - ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29 вересня 1981 року власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно паспорту серії НОМЕР_2 виданого 10 січня 1997 року Миронівським РВГУ МВС України в Київській області власником паспорту являється ОСОБА_3 (а.с. 13).

Відповідно до посвідки про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та будинкової книги власником являється ОСОБА_3 (а.с. 17-24).

Тобто, померла мала прізвище, ім`я та по-батькові ОСОБА_3 .

Будучи допитами в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що дійсно померла мала прізвище, ім`я та по-батькові ОСОБА_3 , була зареєстрована і проживала у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належав їй на праві приватної власності, проте в свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок від 29 вересня 1981 року було допущено помилку в написанні її «по-батькові».

За наявних обставин, суд вважає, що у справі наявні досить доказів, які свідчать про те, що свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 29 вересня 1981 року під номером АДРЕСА_1 , що видане виконавчим комітетом Миронівської міської ради 29 вересня 1981 року та зареєстроване Білоцерківським бюро технічної інвентаризації (реєстраційний номер 2695) на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Миронівка Київської області.

Відповідно до довідки виданої Миронівською міською радою Київської області від 11 грудня 2019 року № 02-50/5094, що згідно рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради № 4 від 09 січня 1986 року провулок Мисливський перейменовано на провулок Майданника (а.с. 39).

Таким чином у матеріалах справи міститься достатньо доказів, які свідчать, про те, що померла мала прізвище, ім`я та по-батькові ОСОБА_3 .

Тобто, у зв`язку із розбіжністю в написанні в графі «по-батькові» померлої в свідоцтво про право власності від 29 вересня 1981 року заявник позбавлений можливості підтвердити належність вказаного правовстановлюючого документу на спадкове майно потерпілій ОСОБА_3 , заявник не в змозі оформити спадщину та вступити в управління майном.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У окремому провадженні таким виступає охоронюваний законом інтерес, тобто у цьому виді провадження встановлюються обставини, від яких у конкретної особи може виникнути, змінитися або припинитися певне суб`єктивне право - юридичні факти. Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

На підставі викладеного з урахуванням показань свідків та пояснень заявника суд вважає доведеним факт того, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , що видане виконавчим комітетом Миронівської міської ради 29 вересня 1981 року та зареєстроване Білоцерківським бюро технічної інвентаризації (реєстраційний номер 2695) на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Миронівка Київської області.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 95, 258-259, 263, 272, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Заяву задовольнити.

2.Встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , що видане виконавчим комітетом Миронівської міської ради 29 вересня 1981 року та зареєстроване Білоцерківським бюро технічної інвентаризації (реєстраційний номер 2695) на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Миронівка Київської області.

3.На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

5.Повний текст рішення виготовлено 17 грудня 2019 року.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук