ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/2236/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю : представника позивача та відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/12336/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2019 року у складі судді Чевилюк З.А. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності, визнання права приватної власності на майно.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і після уточнення своїх позовних вимог, просив припинити ОСОБА_3 право власності на ј частку в квартирі АДРЕСА_1 , стягнувши з позивача на користь відповідача грошову компенсацію ј частки у вказаній квартирі в розмірі 86 415 грн, шляхом перерахування цієї суми з депозитного рахунку Державної судової адміністрації у Хмельницькій області. Крім того ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на ј частини квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначав, що він є власником 3/4 частини спірної квартири АДРЕСА_1 відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 листопада 2017 року, яким визнано право власності на Ѕ частини спірної квартири та до договору дарування від 22 лютого 2018 року, яким йому передано ј частини цієї квартири.

Відповідач є співвласником частини квартири за вищевказаною адресою і йому належить право власності на ј частку у спільному майні, розмір якої складає 11,08 кв.м., з яких 7,1 кв.м. житлової площі, тому виділення відповідачу його частки в квартирі є неможливим. Крім того, спільне володіння та користування майном є неможливим, оскільки між сторонами погіршились стосунки після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про його незаконність та необґрунтованість. На думку апелянта, судом при розгляді справи було враховано лише інтереси відповідача, а його законні інтереси ні, оскільки в спірній квартирі проживає він разом своєю сім`єю, тобто дружиною і двома неповнолітніми дітьми, тому спільне проживання чи користування цією квартирою з відповідачем є неможливим. Також посилається апелянт, що в ході розгляду справи було проведено експертне дослідження та визначено ринкову вартість ј частки квартири, а відповідач не погодився з визначеним розміром його частки зажадавши ще більшої суми компенсації. Апелянт вважає, що рішення суду порушує його право на вільне володіння та користування належною йому часткою квартири, яка є більшою за частку іншого співвласника, а на неодноразові його звернення щодо компенсації частки належної відповідачу, останній не дає згоди.

Тому, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2019 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_3 та його представник адвокат Кримчак О.А. подали відзив на апеляційну скаргу, в якому вважають рішення законним та обґрунтованим, оскільки судом вірно встановлені всі обставини справи. Зокрема судом враховано, що частка відповідача у нерухомому майні є єдиною його власністю, а визначеної експертом суми компенсації йому не вистачить для придбання житла, а тому позбавлення його права власності на частку в квартирі завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_3 .

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником ѕ частин, а відповідач ОСОБА_3 власником ј частини квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином дана квартира належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності.

За висновком судової-технічної експертизи виділення в натурі ј частини квартири АДРЕСА_1 є неможливим, ринкова вартість квартири становить 345 661 грн.

Місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 .

Позивачем попередньо внесено вартість ј частки відповідача в розмірі 86 415 грн., яка визначена висновком судової-технічної експертизи, на депозитний рахунок суду.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини другої статті 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року по цивільній справі № 6-81цс12 та від 2 липня 2014 року по цивільній справі № 6-68цс14,

Як вбачається з матеріалів справи, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач ОСОБА_3 володіє на праві власності лише ј частини спірної квартири, інше житлове приміщення у нього на праві власності відсутнє.

При цьому суд не приймає до уваги, посилання позивача на право відповідача на користування житловим будинком в с. Веселівка Красилівського району.

Будь-яких доказів того, що відповідач володіє даним будинком на праві власності суду надано не було, вказана обставина підтверджується і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та поясненнями відповідача, який вказав, що даним будинком володіє його зять і в цьому будинку він проживав лише з дозволу зятя, а ј частини спірної квартири є його єдиним житлом.

Крім того, місце проживання відповідача на час розгляду справи зареєстровано в спірній квартирі і ј частини квартири не можна визнати незначною часткою.

За таких обставин суд дійшов вірних висновків, що втручання у право власності ОСОБА_3 , шляхом позбавлення його права на частку у спільному майні, не може бути визнано законним та пропорційним, а припинення права власності відповідача на частку у спільному майні завдасть йому істотної шкоди, так як він буде позбавлений єдиного житла і може набути статусу особи без постійного місця проживання, що згідно зі статтею 365 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову позивача.

Доводи апеляційної скарги, що судом при розгляді справи було враховано лише інтереси відповідача, а законні інтереси позивача ні, оскільки в спірній квартирі позивач проживає разом своєю сім`єю, рішення суду порушує його право на вільне володіння та користування належною йому часткою квартири, яка є більшою за частку іншого співвласника, а на неодноразові його звернення щодо компенсації частки належної відповідачу, останній не дає згоди, відповідач має на праві користування житло з вищевказаних підстав слід відхилити.

Такі доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо завдання відповідачу істотної шкоди в разі задоволення позову, не підтверджують позовні вимоги апелянта та не надають апеляційному суду достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі фактично наведено ті ж аргументи, що і в позовній заяві, оцінка яким дана в описовій частині постанови.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох