РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року

м. Рівне

Справа № 555/2004/17

Провадження № 22-ц/4815/12/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів:Хилевича С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі

Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк»;

відповідач - ОСОБА_3;

відповідач - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 15 травня 2018 року у складі судді Собчука А.Ю., ухвалене в м. Березне Рівненської області о 14 год. 03 хв., повний текст рішення складено 25 травня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що у зв'язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором № 672 від 7 серпня 2007 року, який був забезпечений договором поруки між Банком та відповідачем ОСОБА_4 № 672/1 від 17.08.2007 року, та просило - з урахуванням збільшених позовних вимог - стягнути з обох відповідачів солідарно заборгованість в сумі 17 448,17 дол. США та 321 418,08 грн., яка складається із: загальна заборгованість за кредитом - 10 584,18 дол. США; загальна заборгованість за процентами (прострочені проценти) - 5 725,71 дол. США: загальна сума пені за непогашення кредиту - 210 691,64 грн.; загальна сума пені за несплату процентів - 110 726,44 грн.; загальна сума 3% річних за непогашення кредиту 746,91 дол. США; загальна сума 3 % річних за несплату процентів 391,37 дол. США.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 15 травня 2018 року вказаний позов задоволено частково. Солідарно стягнуто із ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом у сумі 16 739,98 доларів США 98 центів, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 10584,18 дол. США, заборгованості за процентами в сумі 5725,71 дол. США, та заборгованості за 3 % річних за непогашення кредиту та несплату відсотків за період з 03.10.2016р. по 02.10.2017р. 403 дол. США.

Солідарно стягнуто із ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за штрафними санкціями за період з 03.10.2016р. по 02.10.2017р. за кредитним договором в сумі 109 837 грн. 76 коп., яка складається із суми пені за непогашення кредиту в розмірі 71573,40 грн., суми пені за несплату відсотків в розмірі 38264,36 грн.

Солідарно стягнуто із ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати по справі, які складаються із витрат по сплаті судового збору в розмірі 11 797,22 грн. та 170,00 грн. - вартість оголошення у пресі про виклик відповідачів у судове засідання.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано передбаченим законом обов'язком позичальника за кредитним договором повернути кредитні кошти у строк та розмірі, передбачені договором, та обов'язком поручителя відповідати за зобов'язаннями боржника солідарно з останнім. Рішення суду обґрунтовано здобутими у справі доказами, що зазначений обов'язок позичальником виконаний не був, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка не була повернута на вимогу Банку, а тому підлягає до стягнення в судовому порядку.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з'ясуванням фактичних обставин справи, представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом протиправно, без будь-яких законних обґрунтувань відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідачів у призначенні почеркознавчої експертизи, попри те, що встановлення дійсності підпису представника Банку на кредитному договорі є основоположною обставиною у даному спорі, яка підлягала встановленню та яка судом встановлена не була. Додає, що у Єдиному реєстрі довіреностей відсутній запис про реєстрацію довіреності від імені ПАТ «Державний ощадний банк» в особі Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на укладення кредитного договору уповноваженою особою, така довіреність представниками Банку також не надана на неодноразові вимоги відповідачки, що в свою чергу дає підстави вважати, що договори кредиту та поруки від імені Банку підписані неуповноваженою особою, а відтак є недійсними з моменту укладення. Заперечує суму заборгованості, про стягнення якої заявлено даний позов, та вказує, що позивачем не надано належного розрахунку суми боргу, з якого вбачалося б, яким саме чином та за який період обчислена кожна складова суми заборгованості. Не погоджується з вимогою Банку про стягнення трьох відсотків річних за непогашення кредиту в сумі 705,14 доларів США та трьох відсотків річних за несплату процентів в сумі 3 689,78 доларів США. Звертає увагу суду на те, що місцевим судом неправомірно відхилено заяву відповідачів про застосування строку позовної давності та покликається на ч. 5 ст. 261 ЦК України, яка встановлює, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання (що має місце в даному випадку) перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, тобто щодо кожного із зобов'язань окремо. Наполягає на тому, що передбачене кредитним договором право дострокового стягнення заборгованості є ще одним підтвердженням того, що в жодному випадку не можна початок перебігу позовної давності ставити в залежність від строку дії кредитного договору. Додає, що пропуск позивачем строку позовної давності зумовлює також і припинення поруки, у зв'язку з чим безпідставним є солідарне стягнення заборгованості з позичальника та поручителя. Наполягає на тому, що не пред'явивиши до суду позов до відповідачів протягом встановленої законом позовної давності, позивач втратив право на примусове стягнення з них усієї заборгованості за кредитним договором, включно з тілом кредиту, відсотками та неустойкою. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк» в особі Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: у жовтні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк» в особі Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 боргу за кредитним договором від 17 серпня 2007р. № 672, укладеним між Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, за яким остання отримала кредитні кошти в сумі 27 400,00 доларів США, та зобов»язалась належним чином використати кредит на споживчі цілі, повернути його не пізніше 16 серпня 2017 року, а також сплатити проценти за його користування в розмірі 14,2 % річних(далі кредитний Договір).

Пунктом 1.5. кредитного Договору зобов»язано позичальника щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 229,00 доларів США та сплачувати відсотки, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, починаючи з 01 вересня 2007 року на відповідні рахунки позичальника відкриті у Березнівському ТВБВ ВАТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів має бути здійсненний не пізніше 16 серпня 2017 року.

Зобов»язання за кредитним Договором забезпечені порукою ОСОБА_4 відповідно до договору, укладеним між Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 № 672/1 від 17.08.2007 року (далі договір Поруки). Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2. договору Поруки, поручитель поручається перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов»язання за кредитним Договором № 672 від 17.08.2007 року, а також додатковими умовами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручитель відповідає по зобов»язаннях за кредитним Договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов»язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов»язання по кредитному Договору не будуть виконані повністю.

07.06.2011 року проведено державну реєстрацію змін до Статуту банку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року № 261, згідно з якими змінено назву позивача на «Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України».

Обгрунтовуючи свої вимоги, змінені під час провадження справи в суді, позивач вказує, що ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним Договором щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у встановлений термін не виконала у зв»язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 03.10.2017 року становить 17 448,17 доларів США: - заборгованість за тілом кредиту 10 584,18 дол. США; заборгованість за відсотками - 5 725,71 дол. США; сума пені за непогашення тіла кредиту - 210 691,64 грн; сума пені за несплату відсотків - 110 726,44 грн; 3 % річних за непогашення кредиту - 746,91 дол. США; 3 % річних за несплату процентів - 391,37 дол. США.

Судом достовірно встановлено, що позичальник взяті на себе зобов»язання щодо повернення кредитних коштів не виконала, та не повернула кредит та відсотки за користування коштами у встановлений термін.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Частиною 2 ст. 625 ЦК передбачено право кредитора на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання, а також 3 % річних від простроченої суми та оплату цих сум.

Відповідно до довідок-розрахунків, долучених до матеріалів справи, заборгованість за відсотками за користування кредитом, пеня та 3% річних за порушення грошового зобов»язання нараховані з травня 2009 року до подання позову - 3 жовтня 2017 року.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що, в порушення договірних зобов'язань, позичальником не було проведено погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у встановлений термін, а тому Банк правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за тілом кредиту в сумі 10 584,18 дол. США та 5725,71 дол. США відсотків за користування кредитними коштами, які нараховані до закінчення строку кредитування.

Рішення суду першої інстанції в цій частині повністю узгоджується з нормами законодавства і апеляційний суд з цим висновком погоджується.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних за неповернення кредиту і відсотків за користування в сумі 403 дол. США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 71 573,40 грн. та пені за несплату відсотків за користування кредитом в сумі 38264,36 грн., суд першої інстанції вказав, що такі нарахування підлягають стягненню в межах річного строку позовної давності з 03.10.2016р. по 02.10.2017 р. Про застосування наслідків строку позовної давності під час розгляду справи було заявлено в суді представником відповідачів.

На думку апеляційного суду, ухвалюючи рішення в цій частині, суд першої інстанції не врахував висновок Великої Палати Верховного Суду щодо виконання зобов'язання простроченого боржника після спливу строку кредитування та щодо нарахування та стягнення процентів від суми кредиту після спливу строку кредитування, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 де, зокрема, зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги дострокового погашення боргу згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов'язання» та «термін виконання зобов'язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов'язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов'язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов'язання.

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов'язків під час дії договору.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1.2 договору кредиту, - кредит надавався на 10 (десять) років з терміном остаточного погашення, не пізніше 16 серпня 2017 року, на споживчі цілі, тобто остаточним терміном повернення кредиту є 16.08.2017 року.Надаючи кошти сторони погодили, що позичальник користується кредитом до 16 серпня 2017 року, а отже впродовж цього терміну кредитор має право на отримання процентів, нарахованих позичальнику за користування кредитом.

Відповідачам надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту 08.08.2017р. про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором повністю.

Враховуючи зазначене, позивач мав право нараховувати передбачені умовами кредитного Договору штрафні санкції - пеню, за неповернення кредиту і відсотків за кредитом тільки в межах строку кредитування, до серпня 2017 року. Відповідно до виписки з розрахунку заборгованості відсотки за користування кредитом нараховані по 02.10.2017 року.

Враховуючи вимоги закону та правові висновки Великої Палати Верховного Суду, нарахована пеня за період з серпня по жовтень 2017 року не підлягає стягненню з відповідачів на користь банку, оскільки вона нарахована поза межами строку кредитування.

Інтереси кредитодавця після закінчення строку кредитування забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

А тому, позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних за неповернення тіла кредиту і відсотків за користування, враховуючи положення ч.2 ст.625 ЦК України, в період строку кредитування з жовтня 2016 року по серпень 2017 року задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначене, з відповідачів підлягає стягненню:

- заборгованість за нарахованими штрафними санкціями(пенею) за період з 03.10.2016р. по 03.08.2017р. в сумі 96 172 гривень 03 копійки, яка складається із: суми пені за непогашення кредиту в розмірі 61 806,17 грн. та суми пені за несплату відсотків в розмірі 34 365,86 грн.;

- заборгованість зі сплати 3 % річних за непогашення кредиту та несплату відсотків за період з 16.08.2017р. по 03.10.2017р. у сумі 57 доларів США та 21 цент, яка складається з: 40,89 доларів США заборгованості трьох відсотків річних за порушення зобов»язання по поверненню тіла кредиту та 16,32 доларів США заборгованості трьох відсотків річних за порушення зобов»язання по поверненню відсотків за користування кредитом.

Щодо доводів апеляційної про неправильне застосуванням судом перешої інстанції норм закону, які регулюють строки позовної давності, то такі доводи не спростовують законних висновків суду першої інстанції, виходячи із слідуючого.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. В силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_3 15.04.2015 року звернулась до АТ «Ощадбанк» із заявою, якій просила кошти в сумі 1400 доларів США,внесені на транзитний рахунок, зарахувати в рахунок погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що подаючи вказану заяву ОСОБА_3 визнала свій борг, а тому з 15.04.2015 року строк позовної давності переривався, і початок його перебігу слід рахувати з вказаної дати.

ПАТ «Ощадбанк» звернувся з позовом до Березнівського районного суду Рівненської області 03 жовтня 2017 року, тобто в межах строків позовної давності.

Суд врахував положення ч.1, ч. 2 п.1 ст. 258 ЦК України, де зазначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом..

В постанові від 17 вересня 2014 року у справі №6-53цс14 Верховний Суд України висловив правову позицію, вказавши на те, що застосоване в другому реченні частини четвертої ст. 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя слід розуміти як предявлення кредитором e встановленому законом порядку протягом визначеного терміну саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Зазначене дає підстави вважати, що доводи апеляційної скарги про незаконність вимог до поручителя безпідставні, оскільки вимоги до останнього банк пред»явив в межах шемтимісячного строку після закінчення строку кредитного Договору.

З огляду на досліджені докази та враховуючи норми законодавства рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачів заборгованості за тілом кредиту в сумі 10584,18 дол. США, та заборгованості за процентами в сумі 5725,71 дол. США є законним.

Позовні вимоги про стягнення пені, нарахованої відповідно до умов кредитного Договору, за прострочення платежів по кредиту та несплату відсотків підлягають до задоволення в період кредитування та в межах річного строку позовної давності, тобто з жовтня 2016 року по серпень 2017 року в сумі 96172,03 грн., з яких 61806,17 грн. пеня по тілу кредиту, 34 365,86 грн. пеня по відсотках.

Позовні вимоги про стягнення 3 % річних за непогашення кредиту та несплату відсотків за користування кредитом підлягають стягненню після закінчення строку кредитування з серпня 2017 року по жовтень 2017 року в сумі 57,21 дол. США, з яких 40,89 дол. США за неповернення кредиту і 16,32 дол.США за неповернення відсотків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, пропорційно до задоволених позовних, в сумі 3655 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 15 травня 2018 року в частині стягнення заборгованості по нарахуваній пені, трьох відсотків річних за порушення грошового зобов»язання та стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Солідарно стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 14.05.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 02.02.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України", в особі філії - Рівненського обласного управління АТ „Ощадбанк" (33028, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 16, р/р в філії - Рівненському обласному управлінні АТ „Ощадбанк", МФО 333368, ) заборгованість зі сплати 3 % річних за непогашення кредиту та несплату відсотків за період з 16.08.2017р. по 04.10.2017р. у сумі 57 (п'ятдесят сім) доларів США та 21 цент, яка складається з: 40,89 доларів США заборгованості трьох відсотків річних за порушення зобов»язання по поверненню тіла кредиту та 16,32 доларів США заборгованості трьох відсотків річних за порушення зобов»язання по поверненню відсотків за користування кредитом.

Солідарно стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 14.05.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 02.02.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України", в особі філії - Рівненського обласного управління АТ „Ощадбанк" (33028, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 16, р/р в філії - Рівненському обласному управлінні АТ „Ощадбанк", МФО 333368, ) заборгованість за нарахованими штрафними санкціями(пенею) за період з 03.10.2016р. по 03.08.2017р. за кредитним договором в сумі 96 172 (дев'яносто шість тисяч сто сімдесят дві тисячі) гривень 03 копійки, яка складається із: суми пені за непогашення кредиту в розмірі 61 806,17 грн. та суми пені за несплату відсотків в розмірі 34 365,86 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 14.05.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 02.02.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України", в особі філії - Рівненського обласного управління АТ „Ощадбанк" (33028, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 16, р/р в філії - Рівненському обласному управлінні АТ „Ощадбанк", МФО 333368, ) судові витрати по справі в сумі 3 655(три тисячі шістсот п»ятдесят п»ять) гривень порівну з кожного.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді: Шимків С. С.

Хилевич С.В.