Справа № 526/188/19
Провадження № 2-н/526/6/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Тищенко Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що продовжує навчання, починаючи з дня подачі заяви до суду до завершення навчання 30 червня 2022 року.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Обовязок по утриманню повнолітніх дочки або сина, які продовжують навчання, не є продовженням обовязку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обовязки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 20 постанови Пленум Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006, обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Цей склад юридичних фактів розглядається у позовному провадженні за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, не передбачену ст. 161 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд відмовляє ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Частиною 2 ст. 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 160-165 ЦПК України, ст. 199 Сімейного кодексу України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання.

Розяснити заявнику її право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у позовному провадженні за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом пятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Л. І. Тищенко