Справа № 126/447/19
Провадження № 2/126/516/2019
"23" травня 2019 р. м. Бершадь
Бершадський районний суд
в складі головуючого судді Хмель Р.В.
секретар Дончик О. .А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Великокиріївської сільської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 , звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 втратившим право користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Відповідач, ОСОБА_2 , разом з дочкою позивачки ОСОБА_3 проживав однією сім`єю в даному будинку та за згодою позивачки був в ньому зареєстрований. ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла дочка позивачки, після чого відповідач переїхав на постійне місце проживання за іншою адресою, однак місце своєї реєстрації не змінив та добровільно не бажає це здійснити, що і стало підставою для звернення позивачки з даним позовом.
Дана позовна заява надійшла до суду 21.02.2019 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В.
Ухвалою відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання на 21.03.2019 року, яке було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 17.04.2019 року.
Позивачка, ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 , через канцелярію суду надали письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.
Відповідач, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав.
Представник Великокиріївської сільської ради - сільський голова С.Козійчук надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради.
Згідно ст. 223 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач, ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.03.2002 року, посвідченим приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Касевич О.С. та копією технічного паспорту.
Із свідоцтва про народження, що міститься в матеріалах справи, серії НОМЕР_1 , виданого 18.08.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, вбачається, що позивачка є матір`ю ОСОБА_3 .
В поданій позовній заяві, позивач зазначає, що її дочка проживала в цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та за її згодою, він був зареєстрований у вищезгаданому будинку, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 14.02.2019 року № 274.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року дочка позивачки, ОСОБА_3 померла у віці 30 років, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 01.05.2009 року Виконкомом Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області.
З довідки, виданої виконкомом Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 13.02.2019 року за № 268 вбачається, що орієнтовно з 2010 року і по даний час відповідач не проживає за адресою своє реєстрації по АДРЕСА_1 .
Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Особливим інститутом житлового права є збереження житла за тимчасово відсутніми. Порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено ст. 71 ЖК України, а їхні права та обов`язки - ст. 78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. У той же час, умови збереження житла за цивільним законодавством визначаються строками встановленими за згодою сторін, абсолютне право власності на житло не обмежується ні строками, ні територією.
Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може биту безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.»
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч 2 ст. 405 ЦК України «член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом».
Відповідно до абз. 2 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом заняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жили приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення право власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичною особою померлою».
Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що оскільки факт відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації понад 1 рік встановлено, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача як власника житла важливе юридичне значення, позов слід задовольнити.
На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст.71, 72, 78 ЖК УРСР, керуючись ст. ст. 4, 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 365 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 ) за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Великокиріївської сільської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя Р. В. Хмель