Справа № 205/3846/19
справа №205/3846/19
провадження № 2/199/2662/19
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
секретаря судового засідання Столяренко А.І.,
учасники справи:
відповідач Комунальне підприємство «Експрес» Дніпровської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Акціонерне товариство «Українська залізниця»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Експрес» Дніпровської міської ради, де треті особи - Акціонерне товариство «Українська залізниця», Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення, -
за участю учасників справи:
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів ОСОБА_4 ,
представника третьої особи Романчук М.М.,
представника третьої особи Кітченкової Н.М.,
У травні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до Комунального підприємства «Експрес» Дніпровської міської ради, де треті особи - Акціонерне товариство «Українська залізниця», Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення.
В обґрунтування позову зазначивши, що позивач ОСОБА_1 у 1969 році, працюючи на Державному підприємстві «Придніпровська залізниця», правомірно, на підставі заяви та розпорядження керівництва підприємства, заселився у квартиру АДРЕСА_1 , та зареєстрував місце свого проживання у відведеній для нього та його сім`ї квартирі. Разом з головним квартиронаймачем у квартирі зареєстровані та проживають члени його родини: донька - ОСОБА_2 , та онук - ОСОБА_3 .
Ордеру на вселення позивач не отримував через порушення ДП «Придніпровська залізниця» процедури вселення мешканців до житлового приміщення.
У зв`язку з відсутністю у позивачів ордеру на вселення у вказане житлове приміщення, останні позбавленні можливості скористатись своїм правом на приватизацію житлового приміщення.
На підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1976 від 16.05.2005 Державним підприємством «Придніпровська залізниця» передано на баланс Комунального підприємства «Експрес» Дніпропетровської міської ради житловий будинок АДРЕСА_2 разом із будівлями та спорудами, у тому числі з очисними спорудами та мережами каналізації.
Кадрові документи, з яких вбачається розселення мешканців будинку АДРЕСА_2 , у тому числі ордер на жилі приміщення та корінці до цього ордеру, знаходяться у Комунальному підприємстві «Експрес» Дніпровської міської ради, яке не відповідає на листи та не надає такі документи чи їх копії на вимогу наймачів.
З огляду на викладене та враховуючи, що позивачі зареєстровані та фактично мешкають у квартирі АДРЕСА_1 , протягом тривалого часу, просили суд визнати за ними право користування житловим приміщенням за вказаною адресою та зобов`язати КП «Експрес» ДМР укласти з позивачами договір найму житлового приміщення.
Ухвалою суду від 11 липня 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті.
10 грудня 2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Також ОСОБА_1 зазначив, що починаючи з 1969 року почав працювати в ДП «Придніпровська залізниця», отримав від них житло - квартиру АДРЕСА_1 , де і проживає наразі з донькою та онуком.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також, додатково пояснив, що позивачі намагалися скористатися своїх правом на приватизацію житлового приміщення, яким є квартира АДРЕСА_1 , утім, їм було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю у позивачів ордеру на вселення у вказане житлове приміщення, необхідно звернутися до суду. Таким чином, позивачі позбавлені права на приватизацію квартири, оскільки не можуть документально засвідчити, що вселилися та користуються таким приміщенням на законних підставах. Також просив врахувати суд, що іншого житла позивачі не мають.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов та доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивачів вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи АТ «Українська залізниця» Кітченкова Н.М. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.
Представник третьої особи Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Романчук М.М. в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, підтримавши надані письмові пояснення. Додатково зазначила, що ордер на житлову площу позивачам не надавався, а тому у них відсутні підстави для правомірного вселення у спірну квартиру.
Відповідно до за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши позивачів, представника позивачів ОСОБА_4 , представників третіх осіб Романчук М.М. та Кітченкову Н .М., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Придніпровська залізниця», і якого разом з членами його сім`ї було вселено до квартири АДРЕСА_1 , що є державним майном.
У зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 з 08.10.2004, ОСОБА_2 з 08.10.2014 та ОСОБА_3 з 02.07.2007, що підтверджується довідкою про склад сім`ї.
На підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1976 від 16.05.2005 Державним підприємством «Придніпровська залізниця» передано до комунальної власності територіальної громади міста на баланс Комунального підприємства «Експрес» Дніпропетровської міської ради житловий будинок АДРЕСА_2 разом із будівлями та спорудами, у тому числі з очисними спорудами та мережами каналізації.
Позивачі, як наймачі квартири АДРЕСА_1 , починаючи з дня заселення і до цього часу належним чином оплачують кошти за житлово-комунальні послуги, фактично утримують квартиру, проводили там поточний ремонт, що підтверджується наданими документами.
Згідно зі ст. 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім`ї наймача належать чоловік/дружина наймача, їх діти і батьки.
Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей,батьків,а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди непотрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Частиною першою ст. 61 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.
Частиною першою ст. 63 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення від 13 травня 2008 року у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства»).
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час будинок, де проживають позивачі по справі, перебуває в комунальній власності, позивачі на законних підставах вселилися у спірну квартиру, тривалий час користуються зазначеним житловим приміщенням, сплачують всі комунальні послуги, несуть витрати на поточний ремонт, тобто фактично виконують всі обов`язки наймача, а тому вони мають право користування житловим приміщенням і з ними має бути укладений договір найму житлового приміщення. Водночас, суд вважає, що позивачі не позбавлені права звернутись до КП «Експрес» ДМР за вирішенням питання про укладення з ними договору найму житлового приміщення, тому що доказів відмови в укладенні договору найму, до суду надано не було.
Оскільки вимоги щодо розподілу судових витрати не заявлено, суд вважає віднести судові витрати на рахунок позивачів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282, 283, 289 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Експрес» Дніпровської міської ради, де треті особи - Акціонерне товариство «Українська залізниця», Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення - задовольнити частково.
Визнати право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
В іншій частині позову - відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивачів.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.
Повний текст судового рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 18 грудня 2019 року.
Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Позивач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Позивач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя О.Б. Подорець