У Х В А Л А

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 754/6741/16-ц

провадження № 61-31647св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (далі - ТОВ «Автокредит Плюс») про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності правочину.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 серпня

2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним (нікчемним) договір фінансового лізингу укладений

25 червня 2015 року № К200А!00000026 між ОСОБА_1 та

ТОВ «Автокредит Плюс».

Застосовано наслідки недійсності правочину та стягнуто з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 99 152,87 грн та 12 500,00 грн у рахунок витрат на правову допомогу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2017 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року змінено в частині стягнення коштів та визначено суму, яка підлягає стягненню - 66 308,90 грн. Рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в стягненні зазначених витрат.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва

від 25 липня 2017 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська