Справа № 640/2300/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"05" лютого 2019 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, яку 01.02.2019 уточнив та просив вжити заходи забезпечення позову до подачі позовної заяви, просить:

вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду;

вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборонити вчинення певних дій ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресоюАДРЕСА_2, будь то державна реєстрація його, або інших громадян у квартирі АДРЕСА_1; відчуження цієї квартири або вчинення інших дій спрямованих на реалізацію права володіння та права в власності на це майно;

вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборонити вчинення будь-яких дій з квартирою 53 у будинку 30 по пров. Шевченківському у м. Харкові до прийняття рішення по цивільному спору відносно цього майна.

В обґрунтування заяви посилається на те, він був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2016, про що було внесено запис в Державний реєстр нерухомого майна. За даною адресою він був зареєстрований та проживав постійно до 26.01.2019. іншого житла для проживання він не має. 26.01.2019 року, ввечері, він повернувся додому, за вищевказаною адресою та не потрапив до своєї квартири, у зв'язку з тим, що не зміг відкрити двері власним ключем, після чого побачив записку з тексом, що в даній квартирі змінено власника. В телефонному режимі ним викликано працівників патрульної поліції Харківській області. Таким чином, він був позбавлений можливості користуватися своїм житлом. Як з'ясувалося пізніше, вищевказана квартира була продана на підставі акту про проведення електронних торгів №ВП 51432670, затвердженого Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 16.11.2018 та зареєстрована в державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.11.2018, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3 за ОСОБА_2. Також, стало відомо, що вже анульована державна реєстрація місця проживання у квартирі АДРЕСА_1. Йому не відомі будь які факти, що могли сприяти законному продажу його квартири іншими особами. Таким чином, грубо порушено його конституційні права, право на житло. Для захисту своїх законних прав, ним планується подання позовної зави про визнання електронних торгів недійсними до Київського районного суду м. Харкова. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Невжиття таких заходів зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 15.04.2016 року №1293, Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2019 року, ОСОБА_1 з 15.04.2016 до 26.11.2018 року був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Зі свідоцтва приватного нотаріуса Гібадулової Л.А. від 26.11.2018 року та Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2019 року, вбачається, що 26.11.2018 року право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру було припинено, у зв'язку з реєстрацією права власності на спірну квартиру за новим власником ОСОБА_2, у зв'язку з цим, що вищевказана квартира була продана на підставі акту про проведення електронних торгів №ВП 51432670, затвердженого Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 16.11.2018 та зареєстрована в державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.11.2018, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3 за ОСОБА_2.

З довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2019 року вбачається, що іншої житлового нерухомого майна за заявником ОСОБА_1 зареєстрованим не значиться.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього.

Вивчивши подану заяву, зазначені аргументи, враховуючи майбутній предмет спору щодо визнання недійними електронних торгів щодо продажу спірної квартири, наявність спору між сторонами, відповідність та співмірність виду забезпечення позову предмету спору, суд доходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, яке зареєстровано за ОСОБА_2, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав та інтересів заявника ОСОБА_1, враховуючи можливість подальшого відчуження спірної квартири новим власником.

Також суд враховує, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Зокрема, заявник просить також заборонити вчинення будь-яких дій зі спірною квартирою. Однак, вказані вимоги є неконкретизованими, вкладають зміст абсолютних обмежень з квартирою, що не є співмірним з предметом спору щодо визнання електронних торгів недійсними, тому заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Також заявник просить заборонити вчинення певних дій ОСОБА_2 щодо державної реєстрації його, або інших громадян у спірній квартирі, відчуження квартири або вчинення інших дій спрямованих на реалізацію права володіння та права власності на це майно.

Вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають, оскільки не є співмірним з предметом спору щодо визнання електронних торгів недійсними, при цьому суд задовольнив заяву в частині накладення арешту на квартиру, що унеможливлює її відчуження будь-яким способом.

При цьому, суд також враховував інтереси і нового власника ОСОБА_4, частково відмовляючи у задоволені заяви у вказаній частині, оскільки забезпечення позову не є абсолютним і спрямоване лише на забезпечення реального та ефективного виконання можливого судового рішення про визнання торгів недійсними.

Крім того, заявник, посилаючись на те, що вже анульована державна реєстрація його місця проживання у спірній квартирі, не надав будь-яких доказів, що він був там зареєстрований і що така реєстрація вже анульована.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення позову не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів.

Згідно з ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити частково.

З метою забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру НОМЕР_4, загальною площею 18,5 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що зареєстрована за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1.

В іншій частині заяви відмовити.

Заявник (позивач) ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, місцезнаходження: АДРЕСА_3.

Зацікавлена особа, щодо якої застосуються заходи забезпечення позову (відповідач) - ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_2.

Строк пред'явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвалу складено та підписано 05.02.2019 року.

Суддя