Ухвала

27 червня 2019 року

м. Київ

справа № 229/3826/18

провадження № 61-11412ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 15 лютого 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дружківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з указаним позовом до Дружківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позов обґрунтовано тим, що рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради депутатів трудящих від 27 листопада 1968 року № 144-6 ОСОБА_2 було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці АДРЕСА_1 . Площа зазначеної у рішенні земельної ділянки становить 600 кв.м, але фактично вона становила 610 кв.м, про що зазначено у викопіюванні з плану обміру будівельного плану.

Вказана земельна ділянка виділялась з земельної ділянки площею 1400 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом укладення договору з ОСОБА_5 - власницею (на момент укладення договору) зазначеної земельної ділянки.

Згідно з матеріалами технічної інвентаризації домоволодіння КП МБТІ від 20 квітня 1971 року межа земельних ділянок між домоволодіннями, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 була такою: довжина з боку домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 - 18 м, потім поворот у бік домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 2 м , потім довжина - 20 м .

Після смерті ОСОБА_5 за заявою спадкоємиці - ОСОБА_3 було розроблено нову проектну земельну документацію, після чого вона звернулась до комісії по вирішенню земельних спорів виконавчого комітету Дружківської міської ради з проханням відновити межі земельних ділянок, оскільки у її документації було вказано, що межа земельних ділянок між домоволодіннями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 стала іншою, а саме: довжина з боку домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 - 23,10 м, потім поворот у бік домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 2 м , потім довжина - 15 м.

Рішенням комісії № 5/46/38 від 16 червня 2010 року було встановлено межу земельних ділянок між домоволодіннями за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , яка стала наступною: довжина з боку домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 - 23,10 м, потім поворот у бік домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 - 2 м, потім довжина - 15 м.

Позивачі вважали вказане рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради незаконним та таким, що порушує їх права.

Також вказували, що зазначеним рішенням їм була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних та фізичних стражданнях.

Посилаючись на викладені обставини та уточнивши позов, просили суд визнати рішення Дружківської міської ради від 16 червня 2010 року № 5/46-38 протиправним та скасувати його, а також стягнути з відповідачів на їх користь завдану моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 15 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У червні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 15 лютого 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2019 року п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 960 500 грн (1 921* 500).

Предметом спору у даній справі є вимога як майнового характеру - про відшкодування моральної шкоди, так і немайнового характеру - про визнання протиправним та скасування рішення.

Вимога майнового характеру про відшкодування моральної шкоди заявлена у розмірі 50 000 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 960 500 грн (1 921 * 500).

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Верховний Суд урахував ціну позову, предмет позову, складність та прийшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Вказівка в резолютивній частині постанови Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для відкриття касаційного провадження Верховним Судом, оскільки оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 15 лютого 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 21 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до

Дружківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко