Справа № 638/4083/18
Провадження № 2/638/526/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Соколенко Ю.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові у приміщенні суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.06.2011 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 15432,80 грн та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву по слухання справи за його відсутності з проханням задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що отримував кредити в усіх банках, які надавали, про який конкретно йдеться не розуміє, оскільки всі кредити повернув.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку відповідача, прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до укладеного договору б/н від 23.06.2011 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 4500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

На боргові зобов'язання за Кредитом і ОСОБА_2 нараховує відсотки в розмірі встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачене п.2.1.12.13, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1.5.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно із п. 2.1.1.7.6 умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем частково вносились суми для погашення заборгованості за кредитним договором, проте у не повній мірі, що підтверджується розрахунком заборгованості, а відтак суд не приймає доводи відповідача про відсутність у останнього заборгованості перед позивачем.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань за кредитним договором № б/н від 23.06.2011 року та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 06.03.2018 року має заборгованість у розмірі 15432,80 грн., в тому числі:

- 1904,72 грн- тіло кредиту;

- 3538,71 - нараховано відсотків за користуванням кредитом;

- 8778,28 грн - нараховано пені;

- 500 грн штраф (фіксована частина);

- 711,09 грн штраф (процента складова)

Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Приписами ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте, суд не погоджується з доводами позивача стосовно розміру загальної заборгованості ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають часткову задоволенню, а саме: заборгованість за кредитним договором в сумі 6654 гривні 52 коп., яка складає: 1904,72 грн тіло кредиту; 3538,71 грн відсотки за користуванням кредитом; 500 грн - штраф (фіксована частина) та 711,09 грн (процентна складова).

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 610, 612, 615, 634, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13,81,141, 274-279, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, адреса для листування: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 6654 (шість тисяч шістсот п'ятдесят чотири) гривні 52 коп., яка складає: 1904,72 грн тіло кредиту; 3538,71 грн відсотки за користуванням кредитом; 500 грн - штраф (фіксована частина) та 711,09 грн (процентна складова).

В частині стягнення нарахованої пені в сумі 8778,28 грн відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова, починаючи з 04.02.2019 року.

Головуючий К.В.Аркатова