Справа № 185/4072/18
Провадження № 2/185/403/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2019 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/4072/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за період з 01.09.2015 по 30.04.2018 ,-
18.05.2018 Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ «Укрексімбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором за період з 01.09.2015 по 30.04.2018 в сумі 692 712,46 грн., та судові витрати по справі.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явиася, не повідомиа суд про причини не явки, хоча буа повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за відсутності суду не надав. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання відповідач суду та відзив на позовну заяву не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.12.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічне акціонерне товариство 'Державний експортно-імпортний банк', заборгованість за кредитним договором № 77707С15 від 13.01.2007 у сумі 1949180,2 грн. (один мільйон дев`ятсот сорок дев`ять тисяч сто вісімдесят гривень 20 копійок) в т.ч.: 1592346,26 грн. - заборгованість за кредитом, 245579,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 47558,65 грн. - пеня за прострочену заборгованість по кредиту, 63695,99 грн. - пеня, судові витрати по справі у сумі 29657,71 грн. (двадцять дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім гривень 71 копійка) в т.ч.: 29237,71 грн. - судовий збір, 420,00 грн. - витрати, пов`язані з публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача.

Вищезазначене рішення набрало чинності 26.03.2016 .

Судом встановлено, що відповідно до довідки про рух коштів по кредитній угоді № 77707С15 від 13.04.2007 року за період з 01.09.2015 по 30.04.2018 нараховані відсотків в розмірі процентної ставки за кредитним договором всього на суму 26409,12 дол. США, що є 692 712,46 грн. станом на 01.05.2018 року (а.с. 18).

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-154цс18). Після вступу в силу судового рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, строк кредитного договору закінчується, а відтак з цього моменту Банк втрачає право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки. Відповідно з цього моменту припиняються кредитні зобов`язання за кредитним договором, а залишаються виключно боргові зобов`язання по сплаті боргу, визначеного судовим рішенням. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховючи, що так як предметом позову є саме відсотки в розмірі процентної ставки за кредитним договором нараховані за період після ухвалення рішення суду з 01.09.2015 по 30.04.2018, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за період з 01.09.2015 по 30.04.2018 року - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко