ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Харків

Справа № 640/24140/18

Провадження № 22-ц/818/4042/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :

Заявник: Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна»,

Боржник: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 21 червня 2019 року, постановлену суддею Бородіною Н.М.,

у цивільній справі за заявою за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу в цивільній справі за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 68524 грн. та судового збору в сумі 176,20 грн.,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ПрАт «ВФ Україна» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості на надані телекомунікаційні послуги в сумі 68524,15 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 176,20 грн.

21 грудня 2018 року Київським районним судом м. Харкова видано судовий наказ за вказаною заявою ПрАТ «ВФ Україна».

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу та клопотанням про поновлення строку на її подання.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 21 червня 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із заявою про скасування судового наказу відмовлено. Повернуто заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі № 640/24140/18 виданого за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що не вбачається підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, оскільки боржником не наведено ґрунтовних поважних причин пропуску строку. Зокрема, сам лише факт укладання договору оренди квартири та договору підряду на ремонтні роботи, не може виключати факт отримання боржником кореспонденції за адресою зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання боржника, а посилання боржника на те, що підпис на повідомленні про вручення судового наказу їй не належить не ґрунтується до належних та допустимих доказах.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, визнати строк для подання заяви про скасування судового наказу пропущенним з поважних причин та поновити його.

Апеляційна скарга мотивована тим, що доводи щодо вручення їй судового наказу 15 січня 2019 року поштовим зв`язком не відповідають дійсності, оскільки підпис на повідомленні їй не належить. Крім того, 15 січня 2019 року вона проживала за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1 у орендованій кімнаті, тому за адресою: АДРЕСА_2 жодної кореспонденції не отримувала, адже там проводяться ремонтно-будівельні роботи, що підтверджується договором підряду на ремонтні роботи. На підставі цього вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» Київським районним судом м. Харкова 21 грудня 2018 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ВФ Україна» заборгованості на надані телекомунікаційні послуги в сумі 68524,15 грн. та судових витрат в розмірі 176,20 грн. ОСОБА_1 звернулася із заявою про скасування судового наказу, яка ухвало суду була повернута у зв`язку із пропуском строку на її подання, оскільки підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу не вбачається, адже боржником не наведено ґрунтовних поважних причин пропуску строку

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Крім того, відповідно до п.3 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються зокрема клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.2 ст.171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

При цьому, ЦПК України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Відповідно до п.99, 101 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Згідно п.106, 117 зазначених Правил під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Отже, з матеріалів справи не вбачається, що на бланку повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення є надписи «Судова повістка» чи «Вручити особисто», тому дійсно, підпис на повідомленні (а.с.21) не належить ОСОБА_1 . Крім того, підпис особи, на який посилається скаржник, як такий, що їй не належить, розміщений в графі (підпис працівника виробничого підрозділу начальника відділення поштового зв`язку)). Також, у разі невручення поштового відправлення, воно підлягало б поверненню відправнику.

Так, згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с.18) ОСОБА_1 адресою нерухомого майна значиться: АДРЕСА_2 , що підтверджується також відміткою у паспорті боржника (а.с.10). Будь-яких відомостей щодо зміни ОСОБА_1 місця проживання чи перебування у встановленому законом порядку немає.

На підставі наведеного судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що належних та допустимих доказів на поважність причин пропуску строку звернення із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 не надано.

Ухвала про повернення заяви про скасування судового наказу постановлена із дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 21 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук