РІШЕННЯ

іменем України

"18" грудня 2019 р. 145/1771/19

2/145/771/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 18 липня 2009 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , 1984 р.н.

У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між нею та відповідачем розірвано згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.01.2017.

Дитина проживає разом з нею. Між нею та відповідачем конкретної домовленості не було про розмір допомоги від нього їхній дитині, тож він перераховував їй на банківську карту кошти в середньому 1000 грн. на місяць, окрім того, брав участь у інших певних витратах на дочку, але в розмірі, якому сам вважав за потрібне. Між нею та ОСОБА_2 нормального спілкування немає, тож кожного разу про певні потреби дитини не має бажання говорити, а того, що він дає, не вистачає.

Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Так як дочка проживає з нею і вона займається її вихованням, то обов`язок батька перед дитиною - це матеріальне забезпечення її розвитку та життя.

Інших дітей, утриманців у відповідача немає, аліментів більше нікому він не платить.

Належний рівень життя дитині вона не зможе самостійно забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Зазначений розмір аліментів є посильним для відповідача і жодним чином не погіршить його матеріального становища, оскільки він працює в службі у справах дітей Тиврівської районної державної адміністрації на посаді головного спеціаліста та має стабільний дохід.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2011 року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до повноліття дитини. Допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.89 N44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років на даний час становить 2218 гривень на місяць.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Рішенням Тиврівського районного суду від 31.01.2017 р. їхній шлюб було розірвано (а.с.4).

У шлюбі в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.5).

Дитина ОСОБА_4 , 2011 р.н., проживає з матір`ю ОСОБА_1 , яка її утримує та виховує, що стверджується довідкою Тиврівської селищної ради №845 від 27.10.2019 р. (а.с.6) та актом обстеження умов проживання від 28.10.2019 (а.с.7).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.

Відповідач ОСОБА_2 працює в службі у справах дітей Тиврівської районної державної адміністрації на посаді головного спеціаліста, інших утриманців немає, а відтак сплата аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованою.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, ст.ст.141, 180-182, 183 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., ст. 11 Закону України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментиу розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.10.2019 року до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 21.12.2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.