Постанова

Іменем України

24 січня 2019 року

м. Київ

справа № 210/4085/16-ц

провадження № 61-24644св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Арселорміттал Кривий Ріг»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року у складі судді Вікторович Н. Ю. та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної у зв'язку із втратою працездатності.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що висновком лікувальної-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 07 жовтня 2014 року, йому встановлене професійне захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першого ступеня (пилотоксичний бронхіт першого ступеня, емфізема легень першого ступеня), ЛН першого-другого ступеня.

Висновком медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) від 11 грудня 2014 року йому первинно встановлено 15 % втрати професійної працездатності при хронічному обструктивному захворюванні легень, наступним висновком МСЕК від 15 грудня 2015 року, йому повторно встановлено 15 % втрати професійної працездатності при хронічному обструктивному захворюванні легень на безстроковий термін.

Позивач зазначав, що саме із вини відповідача він втратив здоров'я, працездатність, змушений переносити хронічні фізичні болі, що завдало йому моральних переживань. Його турбує задишка при фізичному навантаженні, важкість у правій половині грудної клітки, страждає на часті приступи кашлю, особливо при наявності пилу, диму, у прохолодну пору року, у нічний час турбують часті приступи.

У зв'язку із наведеним, позивач просив суд стягнути із відповідача на його користь 275 600,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської від 07 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_4 30 000,00 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що професійні захворювання отримані позивачем під час виконання ним трудових обов`язків і пов'язані з виробництвом, що є правовою підставою для відшкодування відповідачем моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2017 року змінено у частині розміру відшкодування моральної шкоди, стягнутої із ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_4, зменшено цей розмір із 30 000,00 грн до 20 000,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Частково змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що із урахуванням характеру і тривалості страждань позивача, стану його здоров'я, тяжкості професійного захворювання, істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, розмір відшкодування моральної шкоди повинен складати 20 000,00 грн.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та інших учасників справи

У травні 2017 року ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської від 07 лютого 2017 рокута рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати рішення судів попередніх інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди внаслідок винних протиправних діянь відповідача. При укладенні трудового договору між сторонами позивачу роз'яснено під розпис його права та обов'язки, про умови праці, які він свідомо прийняв та усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я. При визначені моральної шкоди суди не врахували ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунків.

У липні 2017 року від представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшли заперечення на касаційну скаргу ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг», у яких заявник просить відхилити указану касаційну скаргу, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що факт спричинення шкоди позивачу підтверджується висновком МСЕК. Вина відповідача у виникненні захворювання позивача підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30 жовтня 2014 року № 35.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року вказану справа разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» не підлягають задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, щоОСОБА_4 у період із 25 грудня 1997 року по 14 травня 2012 року працював у Криворізькому металургійному заводі ім. Леніна, Криворізькому державному металургійному комбінаті «Криворіжсталь», Відкритому акціонерному товаристві «Міттал Стіл Кривий Ріг», правонаступником якого є ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг». Звільнений із роботи за власним бажанням відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України (далі ? КЗпП України).

Відповідно до висновку МСЕК від 11 грудня 2014 року ОСОБА_4 первинно встановлено 15 % втрати професійної працездатності при хронічному обструктивному захворюванні легень.

Згідно з висновком МСЕК від 15 грудня 2015 року ОСОБА_4 підтверджено 15 % втрати професійної працездатності при хронічному обструктивному захворюванні легень безстроково.

Пунктом 16 акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 28 жовтня 2014 року № 35 встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: ОСОБА_4, працюючи майстром основної виробничої дільниці із видачі коксу (косові батареї 3 4) коксового цеху № 1 із 20 січня 2009 року по 14 травня 2012 року, виконував такі роботи: забезпечував виконання робіт із ведення технологічного, гідравлічного та температурних режимів при виробництві коксу, керував та забезпечував виконання планових завдань виробництва коксу згідно з графіком, при цьому підпадав під вплив шкідливих речовин та коксового пилу, котрі знаходилися у повітрі робочої зони і показники їх перевищували ГДР через недосконалість робочого місця.

Згідно з пунктом 17 зазначеного акта причиною виникнення професійного захворювання є запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу коксу): 9,15-18,221 мг/м3 при ГДК 6,0 мг/м3, загазованість повітря робочої зони шкідливими речовинами (концентрація речовин та їх гранично допустима концентрація): водню ціанід 0,652-1 мг/м3 при ГДК 0,3мг/м3, фенол 0,489-1,459мг/м3 при ГДК 0,3мг/м3, сірководень 27,51-33,941мг/м3 при ГДК 10,0мг/м3, діоксид азоту 3,0мг/м3 при ГДК 5,0мг/м3, оксид вуглецю 28,8-42,904 мг/м3 при ГДК 20,0мг/м3, а також, працюючи у цеху вловлювання: із 15 червня 1981 року по 10 листопада 1981 року, ? машиністом насосних установок; у коксовому цеху № 1 ? із 09 серпня 1982 року по 24 квітня 1989 року; в коксовому цеху № 2, ? із 25 грудня 1997 року по 20 січня 2009 року, де підпадав під дію пилу та хімічних речовин, що перевищували гранично допустиму концентрацію.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку (стаття 173 КЗпП України).

Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Встановивши, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та моральних страждань, виникло із вини відповідача, яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, суди попередніх інстанцій правильного застосували до спірних правовідносин положення статті 237-1 КЗпП України та дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 57, частини першої статті 58 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Тобто Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

З огляду на викладене, частково змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, належним чином оцінивши подані сторонами докази та визнаючи розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000,00 грн, правильно взяв до уваги характер і тривалість страждань позивача, стан його здоров'я, тяжкість професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи касаційної скарги про те, що визначений апеляційним судом розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000,00 грн є необґрунтованим, не заслуговують на увагу, оскільки вони по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Посилання заявника у касаційній скарзі на недоведеність заподіяння моральної шкоди позивачу внаслідок винних протиправних діянь відповідача є безпідставними, оскільки зазначене підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 28 жовтня 2014 року № 35, яким встановлено, що професійне захворювання позивача виникло внаслідок впливу шкідливих факторів під час його роботи протягом тривалого часу у відповідача. В силу вимог статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Висновки судів по суті вирішення спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем належним чином.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області у від 07 лютого 2017 року незмінній частині та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

В. О. Кузнєцов

С. О. Погрібний