Справа № 456/2342/19
Провадження № 2/456/1119/2019
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 грудня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Кміть Х.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (позивач) подало до суду позов до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 49 000,00 грн та суму сплаченого судового збору 1 921,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 20.11.2015 у м. Моршин по вул. І.Франка, АДРЕСА_1 області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «М-412» (н.з. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Citroen Berlingo» (н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортний засіб «Citroen Berlingo» (н.з. НОМЕР_2 ) був пошкоджений. Позивач провів виплату страхового відшкодування, розмір якого склав 49 000,00 грн. Водій забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 під час ДТП керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії, оскільки у його посвідченні водія сказана лише категорія С1, а забезпечений транспортний засіб «М-412» (н.з. НОМЕР_1 ) відноситься до категорії В. Відповідачу направлялися претензії щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу, однак кошти на рахунок позивача не надходили.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить повністю задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Заяви, клопотання учасників справи.

Представником позивача подано заяви про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та повне їх задоволення з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.34, 42, 45, 53, 54).

Процесуальні дії у справі.

19.06.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.27).

Ухвалою від 03.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.28-29).

Ухвалами судового засідання від 24.09.2019, 02.10.2019 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та відкладено розгляд справи (а.с.36, 46).

31.10.2019 судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/2342/19 відповідача ОСОБА_1 (а.с.50, 51).

Ухвалою судового засідання від 16.12.2019 постановлено проводити заочний розгляд справи (а.с.56).

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Посвідчення водія ВХТ 053949, видане 16.10.2015 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надає цій особі право керування транспортними засобами категорії «С1».

На час вчинення 20.11.2015 дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «М-412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 було застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», що підтверджується полісом №АЕ/3899409 обов`язкового стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.4).

16.02.2016 потерпілий ОСОБА_2 звернувся до страховика ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про виплату страхового відшкодування, а 14.06.2016 подав до цього страховика заяву-погодження щодо вартості автомобіля «Citroen Berlingo», д.н. НОМЕР_2 (а.с.14, 15-16).

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2016, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 286 КК України, яке мало місце 20.11.2015, близько 19 год 10 хв, у м. Моршин по вул. І.Франка,70 Львівської області (порушення ним ПДР, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів «М-412», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.5-6).

У протоколі №14/16 огляду транспортного засобу та звіті №14/16 про оцінку автомобіля зазначені пошкодження, які виявлені в транспортному засобі «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначено вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу (в тому числі з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових) та його ринкову вартість (а.с.8-9, 10, 11-13).

Згідно з рахунком від 23.06.2016 суми страхового відшкодування становить 49 000,00 грн (а.с.18).

Страховий акт №08 від 23.06.2016 та платіжне доручення №ЗР035623 від 30.06.2016 свідчать про ухвалене ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» рішення щодо виплати страхового відшкодування ОСОБА_2 (власнику т.з. «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_2 ) страхового відшкодування у сумі 49 000,00 грн та проведення такої виплати (а.с.19, 20).

Як видно з претензій від 11.07.2016 та 01.02.2018 ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» зверталася до ОСОБА_1 з вимогами щодо відшкодування в порядку регресу суми 49 000,00 грн (а.с.21, 22).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з проведенням страховиком (Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») виплати потерпілому ( ОСОБА_2 ) страхового відшкодування та набуттям , у зв`язку з цим, страховиком права зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди (відповідача) на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (в силу наявності підстави, передбаченої ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (1 липня 2004 року №1961-IV), Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Згідно з пунктом «б» підчастини 38.1.1. частини 38.1. статті 38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Стаття 979 ЦК України передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 1188ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За правилом пункту 1 частини 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, визначено, що:

водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (пункт 1.10. ПДР);

Транспортні засоби належать до таких категорій:

В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів (пункт 2.13. ПДР).

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, зроблений у справі №755/18006/15-ц (постанова суду від 04.07.2018) щодо розмежування понять «суброгація» та «регрес».

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20.11.2015 у м.Моршин по вул. І.Франка,70 Львівської області за участю транспортних засобів «М-412» (н.з. НОМЕР_3 ) та «Citroen Berlingo» (н.з. НОМЕР_2 ), автомобіль «Citroen Berlingo» (н.з. НОМЕР_2 ), цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована позивачем, отримав пошкодження. Страхове відшкодування позивачем визначено в межах ліміту у сумі 49 000,00 грн і таке виплачено потерпілому ОСОБА_2 в повному обсязі.

Вина відповідача у порушенні правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом «М-412» (н.з. НОМЕР_3 ), внаслідок чого відбулася зазначена ДТП, встановлена судовим рішенням (обвинувальним вироком), яке набрало законної сили.

Відповідач на час вчинення цієї ДТП мав посвідчення водія, яке надавало йому право керувати транспортними засобами категорії С1 (призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів).

Суд зауважує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Суд зазначає, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мав права керувати транспортним засобом «М-412» (н.з. НОМЕР_3 ), оскільки цей автомобіль відноситься до категорії «В», а наявне у ОСОБА_1 посвідчення водія надавало йому право керувати транспортними засобами лише категорії «С1», відтак, з огляду на приписи ПДР, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить обґрунтованого переконання, що майнові права позивача порушені, оскільки ним виплачено (в межах ліміту) потерпілому суму страхового відшкодування і наявна підстава, передбачена ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для регресного позову позивача (страховика), однак відповідачем зазначену суму позивачу не відшкодовано і відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про протилежне, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1 921 грн 00 коп.

На підставі статей 22, 979, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, статей 28, 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька,44, ідентифікаційний код 24175269) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 49 000,00 грн, судові витрати в сумі 1 921,00 грн, а всього 50 921 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот двадцять одну) грн.

Копію заочного рішення направити сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 16 грудня 2019 року.

Головуючий суддя В. М. Бораковський