Справа № 226/2879/18

Провадження № 2/226/42/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання за нею права власності на квартиру в порядку набувальної давності. В обґрунтування вимог зазначила, що 19.02.1999 року за договором купівлі-продажу, зареєстрованим на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» в місті Димитров (Мирноград), вона придбала у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартиру №33 в будинку №25 на мікрорайоні «Молодіжний» в м. Димитров (Мирноград) Донецької області. До оформлення вказаного договору вони із власниками будинку дійшли згоди з усіх суттєвих питань купівлі-продажу та вважали, що оформлений на товарній біржі договір є дійсним і подальшого нотаріального посвідчення не вимагає. Маючи намір розпорядитися своїм майном, вона дізналася про те, що угоди, які нотаріально не посвідчені, є недійсними. Крім цього, колишні власники вказаної квартири померли, тому позов подано до правонаступників. Зазначаючи на тому, що вона протягом 19 років відкрито, добросовісно і безперервно володіє зазначеною квартирою, повністю утримуючи її та сплачуючи за неї комунальні послуги, позивачка просить суд визнати за нею право власності на зазначену квартиру в порядку набувальної давності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала, пояснивши суду, що колишні власники квартири, яку придбала позивач ОСОБА_1, є її батьками. Батько ОСОБА_5, помер 22.11.2004року, а мати - ОСОБА_4, померла 19.10.2008року. В шлюбі між собою батьки не перебували, жили за адресою: м.Мирноград, вул. Постишева,168, а квартиру №33 в будинку №25 на мікрорайоні «Молодіжний» продали позивачу. Після смерті матері вона, як єдиний спадкоємець, в установлений законом строк звернулася до нотаріуса з приводу прийняття та оформлення спадщини у виді будинку за адресою: вул.Стрітенська (Постишева) 168. Після смерті батька спадщина не відкривалася. Підтверджує, що договір купівлі-продажу між її батьками та позивачем було укладено за взаємною згодою і будь-яких спірних питань як на момент його укладення, так і після не виникало.

Відповідач ОСОБА_3 міська рада до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги визнаються повністю.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 19.02.1999 року за реєстровим №257 на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» в м. Димитров був укладений договір купівлі-продажу, згідно з яким ОСОБА_5 і ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 купила трикімнатну квартиру загальною площею 53,7 квадратних метри, в тому числі жилою - 38,4 квадратних метри, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Продаж вчинено за 300,00 гривень, які продавці отримали від покупця до підпису цього договору (а.с.8). Даний договір нотаріусом посвідчено не було.

01.03.1999 року вказана квартира була зареєстрована за позивачкою ОСОБА_1 в бюро технічної інвентаризації м. Димитрова за реєстровим №25 реєстрової книги №8, стор.178 (а.с.10).

22.11.2004 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с24) Згідно витягів зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не відкривалася, заповіти від його імені не складалися (а.с.26,27).

19.10.2008 року померла ОСОБА_4, що також підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.25).

Згідно довідки ОСОБА_3 міської нотаріальної контори від 08.01.2019 року, 31.07.2012 року після смерті ОСОБА_4 за заявою доньки ОСОБА_2 №253 від 31.07.2012 року про прийняття спадщини відкрита спадкова справа №123/2012. Інформація про інших спадкоємців відсутня (а.с.28-29).

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами.

Згідно з положеннями ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 Цивільного Кодексу особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, а також відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

За змістом п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за 3 роки до набрання чинності цим Кодексом.

Як встановлено судом, володіння позивачкою квартирою розпочалося до набрання законної сили Цивільним Кодексом 2000року і було добросовісним, відкритим та не переривалось протягом всього строку набувальної давності, що надає їй правові підстави претендувати на набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відповідно до ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги наведене та враховуючи доведеність факту безперервного, відкритого і добросовісного володіння позивачкою квартирою протягом 19 років, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання за нею права власності на спірну квартиру в порядку набувальної давності підлягають задоволенню.

На пiдставi ст.41 Конституції України, ст.ст. 328, 344 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 141, 259, 263, 265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, Донецька область, м. Мирноград, м-н Молодіжний, 25/33) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, Донецька область, м. Мирноград, вул. Стрітенська, 168) та ОСОБА_3 міської ради (код за , Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 9) про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку набувальної давності право власності на квартиру №33 в будинку №25 мікрорайону «Молодіжний» в м. Мирнограді Донецької області загальною площею 53,7м2, в тому числі жилою площею 38,4м2.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Донецького апеляційного суду) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 31 січня 2019року, повне судове рішення виготовлено 04 лютого 2019року.

Суддя: Л.І. Клепка