Провадження № 2-з/760/385/19
Справа №697/1955/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зима Наталія Федорівна про визнання договору дарування удаваним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ його частину, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває вищевказана цивільна справа.

Від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про його забезпечення у якій він просить суд:

-Накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві приватної власності на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору дарування серія та номер: 2129, виданого 26.06.2019 року;

-Заборонити до набрання чинності рішення ОСОБА_3 на будь-яким іншим особам в будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ;

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач посилається на те, що у разі задоволення позову відчуження квартири може унеможливити виконання рішення суду.

Вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та заборона вчиняти певні дії є необхідним та співмірним із заявленими в позовній заяві вимогами.

На підставі викладеного, просив заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Встановлено, що предметом спору є визнання права власності та поділ майна.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача за зустрічним позовом щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, т.я. невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві приватної власності на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору дарування серія та номер: 2129, виданого 26.06.2019 року.

Водночас, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені іншої вимоги, оскільки накладення арешту на оспорювану квартиру, повною мірою забезпечить та відповідатиме меті забезпечення позову та принципам розумності та співрозмірності, та достатньою мірою гарантуватиме досягнення дієвості такого заходу забезпечення

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зима Наталія Федорівна про визнання договору дарування удаваним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ його частину.

Накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві приватної власності на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору дарування серія та номер: 2129, виданого 26.06.2019 року.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 , Код ІПН: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , Код ІПН: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , Код ІПН: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Приватний нотаріус КМНО Зима Наталія Федорівна, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 32 А, прим. 3.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя