30.09.2019 Справа № 756/2651/19
Провадження № 2/756/3466/19
Справа № 756/2651/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Даневич А.М., Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» про визнання звільнення незаконним, зміну формулювання підстав звільнення, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фора» про визнання звільнення незаконним, зміну формулювання підстав звільнення, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначає, що з 02.07.2018 року перебувала у трудових відносинах із ТОВ «Фора», обіймала посаду продавця продовольчих товарів. 29.01.2019 року наказом ТОВ «Фора» № 9 від 29.01.2019 року, до неї застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Оскільки звільнення з роботи відбулося з порушенням вимог закону, а саме: 04.01.2019 року після трьох днів відпочинку згідно графіку роботи її безпідставно не допустили до виконання обов`язків; їй не надали, передбачену законом відпустку після шести місяців роботи за період з 02.07.2018 року по 04.01.2019 року; з нею не було проведено повного розрахунку по заробітній платі, а також їй не виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу; при її звільненні з роботи не було враховано її заяву про звільнення за згодою сторін, а видано наказ про звільнення за прогул, ОСОБА_1 просить суд визнати звільнення з роботи незаконним, зобов`язати відповідача внести відповідний запис у трудову книжку стосовно її звільнення, зазначивши «за згодою сторін», стягнути на її користь з відповідача невиплачену заробітну плату у розмірі 11 247 грн. 77 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.01.2019 року по день ухвалення рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник ТОВ «Фора» проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 26.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Фора» із заявою про прийняття на роботу на посаду продавця продовольчих товарів магазину № 6 (т. 1 а.с. 120).

Наказом ТОВ «Фора» № 1045-К від 26.06.2018 року ОСОБА_1 прийнято на посаду продавця продовольчих товарів магазину № 6_Ф ( м. Київ, Тимошенко, 19 ) з випробувальним терміном строком на 1 місяць з 02.07.2018 року (т.1, а.с. 121).

У розділі 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Фора», затверджених протоколом № 1 від 20.03.2003 року загальних зборів трудового колективу ТОВ «Фора», визначено, що тривалість робочого часу 40 годин на тиждень, для працівників магазинів з режимом роботи з 8.00 до 22.00 та 23.00 визначено двозмінний режим роботи згідно графіку де 1-ша зміна з 8.00 до 16.30, а 2-га зміна з 13.30 чи 14.30 до 22.00 чи 23.00 (п.п. 5.1., 5.5.2.). У випадку неможливості працівника вийти на роботу вчасно, він (особисто або при посередництві інших осіб) повинен попередити про це свого безпосереднього керівника не пізніше, ніж за дві години до початку зміни (п. 5.8.). Право працівника на щорічну оплачувану відпустку тривалістю 24 календарних дні у перший рік роботи працівника настає після 6 місяців безперервної роботи на товаристві (п. 5.16). Щорічні відпустки надаються згідно затвердженому графіку відпусток на календарний рік, який є обов`язковим для сторін трудового договору, та заяви працівника. Заява на відпустку повинна бути надана не пізніше, ніж за два тижні до початку відпустки (п. 5.17).

Відповідно до п. 8.1 Розділу 8 Правил, працівник несе відповідальність за порушення трудової та виробничої дисципліни, в тому числі за прогул (у тому числі відсутність на роботі більше 3-х годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п.п 8.2, 8.3 Розділу 8 Правил, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів дисциплінарного стягнення: догана, звільнення з роботи. До застосування дисциплінарного стягнення директор Товариства має право зажадати від працівника письмового пояснення. Відмова працівника надати пояснення не може бути перешкодою для застосування стягнення (т. 1 а.с. 155-160).

Із Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Фора» ОСОБА_1 ознайомлена, що підтверджується її особистим підписом на заяві про прийняття на роботу від 26.06.2019 року (т. 1 а.с. 120).

Як вбачається із витягу із графіку змінності ТОВ «Фора» (магазин № 6_Ф, м. Київ, Тимошенко, 19) на грудень 2018 року ОСОБА_1 повинна була працювати у зміни з 3 по 7, з 10 по 14, з 17 по 21, з 24 по 28 грудня, відповідно вихідними днями повинні бути 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22, 23, 29, 30 та 31 грудня (т. 2 а.с. 4)

Згідно витягу з табелю робочого часу ТОВ «Фора» (магазин № 6_Ф, м. Київ, Тимошенко, 19) за грудень 2018 року часи виходу ОСОБА_1 на роботу відповідає графіку змінності, тобто її останнім днем роботи в грудні було 28 число, а 29-31 грудня вона була вихідна (а.с. 42).

Згідно витягу із графіку змінності ТОВ «Фора» (магазин № 6_Ф, м. Київ, Тимошенко, 19) на січень 2019 року робочими днями визначені зміни 2-4, 8-11, 14-18, 21-25, 28-31 (т. 1 а.с. 150)

Як вбачається із табелю обліку робочого часу ТОВ «Фора» (магазин № 6_Ф , м. Київ, Тимошенко, 19) за січень 2019 року ОСОБА_1 у дні її змін на роботу не виходила (т. 1 а.с. 151).

Відповідно до акту № 1, складеного 02.01.2019 року керуючою магазином ОСОБА_2 , старшими охоронниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , працівник ОСОБА_1 02.01.2019 року протягом усього робочого дня була відсутня на своєму робочому місці, при з`ясуванні причин відсутності на роботі, зв`язку із ОСОБА_1 встановлено не було (т. 1 а.с. 124).

Відповідно до акту № 2, складеного 03.01.2019 року керуючою магазином ОСОБА_2 , старшими охоронниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , працівник ОСОБА_1 03.01.2019 року протягом усього робочого дня була відсутня на своєму робочому місці, при з`ясуванні причин відсутності на роботі, зв`язку із ОСОБА_1 встановлено не було (т. 1 а.с. 125).

Відповідно до акту № 3, складеного 04.01.2019 року керуючою магазином ОСОБА_2 , старшим охоронником ОСОБА_5 , приймальником товару ОСОБА_6 , працівник ОСОБА_1 04.01.2019 року протягом усього робочого дня була відсутня на своєму робочому місці, при з`ясуванні причин відсутності на роботі, зв`язку із ОСОБА_1 встановлено не було (т. 1 а.с. 126).

Відповідно до акту № 4, складеного 08.01.2019 року керуючою магазином ОСОБА_2 , старшими охоронниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , працівник ОСОБА_1 08.01.2019 року протягом усього робочого дня була відсутня на своєму робочому місці, при з`ясуванні причин відсутності на роботі, зв`язку із ОСОБА_1 встановлено не було (т. 1 а.с. 127).

Відповідно до акту № 5, складеного 09.01.2019 року керуючою магазином ОСОБА_2 , старшим охоронником ОСОБА_4 , касиром торгівельного залу ОСОБА_7 , працівник ОСОБА_1 09.01.2019 року протягом усього робочого дня була відсутня на своєму робочому місці, при з`ясуванні причин відсутності на роботі, зв`язку із ОСОБА_1 встановлено не було (т.1 а.с. 128).

Згідно доповідної записки керуючою магазином ОСОБА_2 від 09.01.2019 року доведено до відома директора ТОВ «Фора» ОСОБА_19 про те, що продавець продовольчих товарів ОСОБА_1 з 02.01.2019 року відсутня на роботі без поважних причин, документи, які б підтверджували відсутність на роботі в зазначений період з поважних причин ОСОБА_1 не надано, з`ясувати причини відсутності на роботі не виявилося за можливе за відсутністю зв`язку із ОСОБА_1 (т.1 а.с. 129).

Відповідно до акту № 6 складеного 11.01.2019 року керуючою магазином ОСОБА_2 , старшим охоронником ОСОБА_5 , приймальником товару ОСОБА_6 , працівник ОСОБА_1 в робочі дні в період часу з 10.01.2019 року по 11.01.2019 року була відсутня на своєму робочому місці, при з`ясуванні причин відсутності на роботі, зв`язку із ОСОБА_1 встановлено не було (т.1 а.с. 130).

Відповідно до акту № 7, складеного 18.01.2019 року керуючою магазином ОСОБА_2 , старшим охоронником ОСОБА_5 , продавцем продовольчих товарів ОСОБА_8 , працівник ОСОБА_1 в робочі дні в період часу з 14.01.2019 року по 18.01.2019 року була відсутня на своєму робочому місці, при з`ясуванні причин відсутності на роботі, зв`язку із ОСОБА_1 встановлено не було (т.1 а.с. 131).

Відповідно до акту № 8, складеного 25.01.2019 року керуючою магазином ОСОБА_2 , старшим охоронником ОСОБА_3 , заступником керуючого магазином ОСОБА_18, працівник ОСОБА_1 в робочі дні в період часу з 21.01.2019 року по 25.01.2019 року була відсутня на своєму робочому місці, при з`ясуванні причин відсутності на роботі, зв`язку із ОСОБА_1 встановлено не було (т.1 а.с. 132).

Відповідно до акту № 9, складеного 29.01.2019 року керуючою магазином ОСОБА_2 , старшим охоронником ОСОБА_3 , продавцем продовольчих товарів ОСОБА_8 , працівник ОСОБА_1 в робочі дні в період часу з 28.01.2019 року по 29.01.2019 року була відсутня на своєму робочому місці, при з`ясуванні причин відсутності на роботі, зв`язку із ОСОБА_1 встановлено не було (т.1 а.с. 133).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надала показання про те, що у грудні 2018 та січні 2019 року працювала на посаді керуючою магазином № 6_Ф ТОВ «Фора» за адресою: м. Київ, Тимошенко, 19. ОСОБА_1 у вказаному магазині працювала на посаді продавця, згідно графіку роботи, погодженого в листопаді 2018 року, остання повинна була приступити до роботи 02.01.2019 року, проте на роботу не вийшла, про що вона повідомила відділ кадрів з приводу відстуності на роботі ОСОБА_1 без поважних причин та відповідно до наданих рекомендацій з приводу подальших дій, нею було складено акт. 03.01.2019 року також було складено акт за аналогічних обставин. 04.01.2019 року ОСОБА_1 з`явилася до магазину та повідомила, що бажає піти у відпустку, їй було надано бланк відповідної заяви, проте ОСОБА_1 відмовилася писати заяву на вказаному бланку, обгрунтувавши тим, що нею вже написано заяву за її зразком, яку вона їй не показувала. Вона надала ОСОБА_1 адрес головного офісу для подання її заяви на відпустку. Крім того, вона постійно з`ясовувала у відділі кадрів з приводу ситуації, яка склалася з ОСОБА_1 , проте їй повідомили, що остання заяву про надання відпустки не подавала.

09.01.2019 року та 18.01.2019 року ТОВ «Фора» направлялись на адресу ОСОБА_1 листи із запрошенням до відділу кадрів для дачі пояснень стосовно її відсутності на роботі з 02.01.2019 року та надання документів, що підтверджували поважність причин відсутності на робочому місці (т. 1 а.с. 135-136).

Відповідно до акту від 16.01.2019 року, складеного начальником відділу кадрів ТОВ «Фора» ОСОБА_20 , у присутності керівника кадрового департаменту ОСОБА_21, заступника керівника кадрового департаменту ОСОБА_22, запропоновано ОСОБА_1 письмово пояснити причини відсутності на роботі з 02.01.2019 року, на що вона відмовилася, не аргументуючи причини такої відмови та не виявила бажання приступати до роботи (т. 1 а.с. 134).

Відповідно до акту від 29.01.2019 року, складеного начальником відділу кадрів ТОВ «Фора» ОСОБА_12 , інспекторами з кадрів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_1 до відділу кадрів для надання письмових пояснень щодо причин своєї відсутності на роботі в робочі дні в період з 02.01.2019 року по 29.01.2019 року, не з`явилася (т.1 а.с. 137).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надала показання про те, що працює на посаді начальника відділу кадрів ТОВ «Фора». 02.01.2019 року їй зателефонувала керуюча магазином № 6 ТОВ «Фора» за адресою: м. Київ, Тимошенко, 19, ОСОБА_2 та повідомила про те, що ОСОБА_1 до роботи не приступила, на що відповідно до загальної процедури їй повідомлено про необхідність складання акту невиходу на роботу. 03.01.2019 року ситуація склалася за аналогічних обставин. 04.01.2019 року ОСОБА_2 було повідомлено про те, що ОСОБА_1 прийшла на роботу з наміром написати заяву про відпустку, після надання їй бланку для написання, остання відмовилася писати на запропонованому бланку та сказала, що поїде до центрального офісу для оформлення відпустки. З приводу невиходу на роботу ОСОБА_1 , ОСОБА_12 було запропоновано скласти відповідні акти. ОСОБА_12 зазначає, що 04.01.2019 року ОСОБА_1 до відділу кадрів не з`явилася. 09.01.2019 року керуючою магазином ОСОБА_2 було складено доповідну про невихід на роботу ОСОБА_1 без поважних причин та на підставі даної доповідної, ОСОБА_1 направлено повідомлення про необхідність її явки до центрального офісу для надання пояснень щодо її відсутності на робочому місці. 16.01.2019 року ОСОБА_1 з`явилася до центрального офісу і при особистому спілкуванні ОСОБА_1 ухилялася від прямої відповіді щодо причини невиходу на роботу, письмових пояснень не надала, про що було складено акт. Вона пропонувала ОСОБА_1 вийти на роботу, проте остання відмовилася, заяву про відпустку не подавала. 18.01.2019 року ОСОБА_1 знову було направлено повідомлення для надання пояснень, проте 29.01.2019 року вона так і не з`вилася, будь-яких документів про поважність її відсутності не надала, у зв`зку із чим 29.01.2019 року видано наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи, який ОСОБА_1 було направлено за місцем її реєстрації.

Зі змісту доповідної записки інспектора відділу кадрів ТОВ «Фора» ОСОБА_14 № 26 від 29.01.2019 року директору ТОВ «Фора» ОСОБА_19 доведено до відома те, що продавець продовольчих товарів ОСОБА_1 в період з 02.01.2019 року по даний час в робочі дні відсутня на роботі без поважних причин, безпосереднім керівником здійснено спроби з`ясувати причини неявки на роботу, про що складено доповідну записку від 09.01.2019 року та акти про відсутність на роботі працівника; 09.01.2019 року та 18.01.2019 року за адресою реєстрації та фактичного проживання працівника направленні рекомендовані листи з проханням з`явитися ОСОБА_1 для надання письмових пояснень та документів поважності невиходу на роботу, яких надано не було; у табелі обліку використання робочого часу за робочі дні за період з 02.01.2019 по 29.01.2019 року зроблено відмітку про неявку ОСОБА_1 з нез`ясованих причин; з урахуванням зазначеного інспектором відділу кадрів ініційоване прохання розглянути й ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с. 138).

Наказом ТОВ «Фора» № 9 від 29.01.2019 року, визнано для продавця продовольчих товарів магазину № 6_Ф, робочі дні в період з 02.01.2019 року по 29.01.2019 року прогулом, у табелі обліку використання робочого часу ОСОБА_1 робочі дні в період з 02.01.2019 року по 29.01.2019 року зобов`язано позначити як прогули, бухгалтерію ТОВ «Фора» зобов`язано не нараховувати заробітну плату ОСОБА_1 з 02.01.2019 року по 29.01.2019 року, на ОСОБА_1 згідно з пунктом 2 ст. 147 КЗпП України за грубе порушення трудової дисципліни застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за пунктом 4 ст. 40 КЗпП України, відділу кадрів видати наказ та ознайомити з ним ОСОБА_1 під підпис (т. 1 а.с. 139-140).

Наказом ТОВ «Фора» № 205-к від 29.01.2019 року продавця продовольчих товарів ОСОБА_1 . звільнено з роботи за прогули без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України з виплатою компенсацієї невикористаної відпустки (т. 1 а.с. 141).

29.01.2019 року ТОВ «Фора» направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлено про звільнення з роботи за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України та необхідність з`явитися для отримання трудової книжки або порушення письмового клопотання про надіслання трудової книжки поштою в разі неможливості особисто її забрати, яке направлено відповідачці рекомендованим листом (т.1 а.с. 143, 144).

14.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Фора» із заявою про її звільнення за угодою сторін (т. 1 а.с. 145).

Крім того, 14.03.2019 року подала до ТОВ «Фора» заяву про видачу їй трудової книжки, а також написала два пояснення в яких висловила незгоди з її звільненням та діями співробітників відділу кадрів товариства (т. 1 а.с. 146-148).

Відповідно до акту № 64 складеного 14.03.2019 року начальнику відділу обліку та розрахунків ОСОБА_16 , старшим інспектором з кадрів ОСОБА_17 , заступником керівника департаменту кадрового діловодства ОСОБА_22, 14.03.2019 року ОСОБА_1 з`явилася до відділу кадрів та ознайомлена з наказом № 205 від 29.01.2019 року про звільнення на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, проте відмовилися розписатися в наказі про ознайомлення з ним (т. 1 а.с. 149).

Відповідно до розрахункового листа за грудень 2018 року з ОСОБА_1 проведено розрахунок за період з листопада 2018 року по грудень 2018 року у розмірі 7 784 грн. 56 коп. (т. 1 а.с. 153).

Згідно розрахункового листа за січень 2019 року з ОСОБА_1 проведено розрахунок за період з грудня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 9 637 грн. 39 коп. (т. 1 а.с. 152).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі досліджених доказів установлено те, що ОСОБА_1 в період з 02.01.2019 року по 29.01.2019 року, не з`явилася на робоче місце та не приступила до виконання трудових обов`язків, про причини своєї неявки у спосіб передбачений Правилами внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Фора» роботодавця не попередила, доказів існування будь-яких поважних причин відсутності її на робочому місці в судовому засіданні не надала, суд дійшов висновку про правомірність її звільнення відповідачем з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул.

При цьому суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що у спірний період вона повинна була перебувати у щорічній відпустці, оскільки доказів на подання заяви про відпустку у строки та спосіб, передбачений Правилами внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Фора» з урахуванням графіку відпусток вона не надала.

Крім того, положення чинного законодавства не передбачають можливості для працівника самостійно, без погодження з роботодавцем, визначати час відпустки, навіть у разі наявності у нього права на її одержання.

Також, не вбачає правових підстав для зміни формулювання причини звільнення, оскільки заяву про звільнення з роботи за згодою сторін ОСОБА_1 подано майже через місяць після видання ТОВ «Фора» наказу про її звільнення.

Безпідставними також є доводи ОСОБА_1 щодо не проведення з нею повного розрахунку при звільненні, що спростовується розрахунковими листами з яких вбачається виплату їй заробітної плати за грудень 2018 року та компенсації частини невикористаної відпустки пропорційно до фактично відпрацьованого часу.

За таких обставин, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та підстав, на які вона посилався на їх обґрунтування, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» про визнання звільнення незаконним, зміну формулювання підстав звільнення, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя