Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2799/16-ц
Провадження №: 4-с/332/3/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Фурдак В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 за участі старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 від 30.10.2018 про розрахунок заборгованості за примусовим виконанням виконавчого листа № 332/799/18 від 25.07.2018.

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 від 30.10.2018 про розрахунок заборгованості за примусовим виконанням виконавчого листа № 332/799/18 від 25.07.2018. в частині зарахування 429,95 грн. та 2010,05 грн. згідно квитанцій від 26.10.2016 та 13.07.2018 року в обґрунтування якої зазначила наступне.провадженні державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження ВП № 52833545, відкрито 08.11.2016 року про примусове виконання виконавчого листа № 332/2799/16-ц, виданого 17.10.2016 року Заводським районним судом м. Запоріжжя. Виконавчий лист був виданий на виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на строк та суму заборгованості за декілька років. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В ході розгляду справи представником боржника було встановлено наявність іншого розрахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 станом на 30.10.2018 року, відмінного від того, що долучений до позовної заяви, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

ОСОБА_1 не згодна з новим розрахунком заборгованості, її незгода полягає у зарахуванні коштів до суми аліментів, які відраховуються на її користь, оскільки квитанції від 13.07.2018 року на суму 429.95 грн. та від 26.10.2016 року на суму 2010.05 грн. в призначенні яких вказано «перевод личных средств», будь-якого відношення до сплати аліментів не мають. За таких підстав просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного управління територіального управління юстиції у Запорізькій області, від 30.10.2018 року про розрахунок заборгованості за примусовим виконанням виконавчого листа № 332/799/18, виданого 25.07.2018 року в частині зарахування 429.95 грн. та 2010.05 грн. згідно квитанцій від 26.10.2016 року та 13.07.2018 року.

У судове засідання представник скаржника не зявився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд скарги без участі заявника та представника, скаргу підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити.

Державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя у судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав відгук на скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі, оскільки суми у розмірі 429,95 та 2010,05 грн., які були сплачені 13.07.2018 року та 25.10.2016 року були включені до розрахунку заборгованості як сплату аліментів, з підстави того, що відповідні платежі зараховувалися на одну банківську картку та у жодному законі, які регулюють нарахування та сплату аліментів не вказується, що квитанції повинні містити призначення платежу, а згідно перевірки бази АСВП боржник ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 інших відкритих виконавчих проваджень, окрім стягнення аліментів не має. Розгляд скарги просив проводити у його відсутність.

Боржник у судове засідання не зявився, повідомлений вчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що провадженні державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження ВП № 52833545, відкрито 08.11.2016 року про примусове виконання виконавчого листа № 332/2799/16-ц, виданого 17.10.2016 року Заводським районним судом м. Запоріжжя. Виконавчий лист був виданий на виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Боржник належним чином не виконував рішення суду, у звязку з чим, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В ході розгляду вищевказаної справи представником боржника було встановлено наявність іншого розрахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 станом на 30.10.2018 року, відмінного від того, що долучений до позовної заяви, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

ОСОБА_1 не згодна з новим розрахунком заборгованості, її незгода полягає у зарахуванні коштів до суми аліментів, які відраховуються на її користь, оскільки квитанції від 13.07.2018 року на суму 429.95 грн. та від 26.10.2016 року на суму 2010.05 грн. в призначенні яких вказано «перевод личных средств», будь-якого відношення до сплати аліментів не мають.

Оскільки законом не регламентовано, що квитанції повинні містити призначення платежу, а згідно перевірки бази АСВП боржник ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 інших відкритих виконавчих проваджень, окрім стягнення аліментів не має, тому, суд не вбачає підстав для визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця, отже скарга не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом пятнадцати днів з дня складення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні в той же строк з дня вручення ухвали суду з правом на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Н.В.Марченко