Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2664/18

номер провадження 2/695/206/19

04 лютого 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач мотивує тим, що на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.09.2008 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошові сумі 400.0 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Станом на дату подання позову змінилась економічна ситуація в країні, доходів позивача критично не вистачає для належно утримання свого сина, який до того ж потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та потребує відповідного лікування, а сплачуваних відповідачем аліментів в сумі 400.0 грн. не достатньо для його належного матеріального утримання. Відповідач по справі є працездатною здоровою людиною, працевлаштований та отримує постійний заробіток, а тому він спроможний та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина у розмірі, який буде достатнім для належного забезпечення потреб останнього. Оскільки сторонам добровільно домовитися про зміну розміру аліментів не вдалося, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду.

У подальшому позивач змінила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1100.0 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечував та звернувся до суду із заявою відповідно до якої уточнені позовні вимоги визнав повністю, а справу поросив розглядати за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Судом встановлено, що у сторін 29.08.2007 року народився син ОСОБА_3, що стверджується відповідним свідоцтвом про народження, копія якого додана до матеріалів справи.

Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.09.2008 року, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошові сумі 400.0 грн. щомісячно, починаючи з 26.08.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином суд вважає доведеним обовязок відповідача по утриманні свого сина до досягнення ним повноліття, що встановлено відповідним судовим рішенням.

Як вбачається зі ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів у звязку із погіршенням свого матеріального стану, окрім того з часу винесення рішення про стягнення із відповідача аліментів пройшов значний проміжок часу, за який суттєво змінилась соціально-економічна ситуація в країні, ріст цін на продукти харчування, одяг та взуття, а також інші витрати на потреби дітей не потребують додаткового доказування в силу норм ч. 3 ст. 82 ЦПК України.

Крім того суд зважає, що прожитковий мінімуму для дітей віком до 6 років на момент винесення судового рішення про стягнення аліментів складав 538 грн., в той час як станом на дату звернення позивача до суду прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2027 грн., а відповідач продовжує сплачувати на утримання своєї дитини аліменти у сумі 400.0 грн. на місяць, що не може бути визнано судом достатнім та справедливим в розумінні норм ст. 180 та ст. 141 СК України.

Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд враховує, що відповідач не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтовано, а тому підлягає до задоволення.

З метою усунення можливих складнощів чи протиріч при виконанні рішень судів про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне виконавчий лист, виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі №2-1422/2008 року, за яким із ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 400 грн. до досягнення сином повноліття, починаючи з 26 серпня 2008 року, відкликати на адресу суду, як такий, який втратив юридичну силу.

Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 10,

ст., ст. 264,265 ЦПК України,

ст.,ст. 199, 200 СК України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити.

Змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН невідомий, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 1100.0 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі №2-1422/2008 від 18.09.2008 року, за яким з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 400.0 грн., починаючи з 26 серпня 2008 року і до досягнення сином повноліття, відкликати з відділу державної виконавчої служби після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави кошти по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., який сплатити на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя Середа Л.В.