Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/468/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.06.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої- судді: Єгорової Н.І..,

при секретареві : Маковецькій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням , посилаючись на те,що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 15.05.2012року. В даному будинку зареєстрований, в тому числі, й ОСОБА_2 , який фактично не проживає в будинку з 2016року. Позивач вважає, що ОСОБА_2 понад рік у вказаному житловому будинку не проживає та не користується ним без поважної причини, а тому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком. В добровільному порядку зніматися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. Реєстрація відповідача у вказаному будинку не дає можливості позивачу розпорядитися будинком на власний розсуд.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Представник позивача надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,відповідно до вимог ст.128 ч.8 п.4 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається , що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . Право власності позивача підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області

15.05.2012року на підставі рішення виконавчого комітету Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області від 28.04.2012року,№2 . Право власності на даний житловий будинок зареєстровано 15.05.2012р.

Згідно довідки Доманівського РС ДМС України в Миколаївській області №2/13-1451 від 26.04.2019р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 .

З довідки Мостівської сільської ради Доманівського району №140 від02.04.2019року встановлено,що ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 з 05.03.1997р.

Факт не проживання відповідача у будинку підтверджується дослідженим в судовому засіданні Актом встановлення фактичного проживання від 02 квітня 2019 року в будинку АДРЕСА_1 , складеного депутатом Мостівської сільської ради округу №5 ОСОБА_3 , в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в якому зазначено, що в данному будинку ОСОБА_2 лише зареєстрований, але на протязі 2 років не проживає.

Статті 150,156 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Статтею 405 ЦК України встановлено сервітутне право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суду необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщенні та поважність причин такої відсутності.

За правилами ст.ст.10,11,60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки вичерпного переліку поважних причин не проживання у житловому приміщенні цивільне законодавство не встановлює, в зв`язку з чим вищезазначене питання повинно вирішуватися судом у кожному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Із пояснень позивача, викладених в позові, судом встановлено, що ОСОБА_2 понад 2 роки(з 2016року) не проживає за місцем реєстрації. Ствердження позивача підтверджується дослідженим в судовому засіданні Актом обстеження факту проживання від 02.04.2019р..

Враховуючи, що ОСОБА_2 більше одного року не користується житловим будинком позивача без поважних причин, що свідчить про втрату ним права на користування цим житлом, а також створює позивачеві перешкоди в користуванні житлом та його утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов"язані з сплатою судового збору в розмірі 768.40 грн.,у звязку з повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 768.40 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264,265, 282-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судові витрати по справі у виді: судового збору в сумі 768.40 грн.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, яка може бути подана до суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні- з моменту отримання його копії..

Суддя : Н. І. Єгорова