ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/2501/18Головуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/817/1046/19 Доповідач - Сташків Б.І.
Категорія - 304080000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участю секретаря - Сович Н.А.

та сторін -представника позивача-адвоката Семененко С.М., представника відповідача ПАТ "Страхова Група"ТАС"- Бондаренка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу № 598/2501/18 за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 липня 2019 року,ухвалене суддею Щербатою Г.Р., повний текст рішення складено 01 серпня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ПАТ«Страхова група «ТАС»» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначав, що в серпні 2017 року приблизно о 12 год. 30 хвилин з вини ОСОБА_2 , який керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ І-VAN А07А1, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М-19 в районі с. Старий Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, біля АЗС «Магістр», не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 д.1 ПДР України, здійснив обгін вантажного транспортного засобу ДАФ з напівпричепом та допустив зіткнення з його транспортним засобом марки Москвич АЗЛК 412, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням сина ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку попереду вантажного транспортного засобу, здійснюючи поворот ліворуч на АЗС «Магістр». В результаті ДТП транспортний засіб марки Москвич АЗЛК 412, який належить позивачу отримав механічні пошкодження та йому завдана матеріальна шкода в розмірі 19900 грн. , яку позивач просив стягнути з відповідача .

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 липня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто із приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» на користь ОСОБА_1 , 19900 грн. матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09 серпня 2017 року на автодорозі М-19 в районі с. Старий Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, біля АЗС «Магістр», з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки ЗАЗ І-VAN А07А1, номерний знак НОМЕР_1 , згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АК/5979597.

Стягнуто із приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» на користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого позивачем судового збору по справі.

Не погодившись із вказаним рішенням від ПАТ "Страхова група "ТАС" поступила апеляційна скарга, в якій відповідач просить скасувати рішення та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У доводах апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не врахування усіх обставин справи.

Зокрема вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги того, що позивач не звертався до АТ "СГ "ТАС " із заявою про відшкодування, а 08 листопада 2017 року лише подав до відповідача повідомлення, що відповідно до вимог п.35.1, ст.35 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не може бути підставою для отримання страхового відшкодування.

Зазначає, що таким чином, виходячи з вимог п.37.1.4. ст.37 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач немає права на отримання страхового відшкодування у зв`язку з пропуском річного терміну на звернення із заявою про страхове відшкодування. Також, посилається на п.30.2. ст.30 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", відповідно до якого, якщо транспортний засіб вважається знищеним,його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

У судовому засіданні представник відповідача ПАТ "Страхова Група"ТАС"- Бондаренко М.В. підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на мотиви викладені в ній.

Представник позивача-адвокат Семененко С.М. заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред`явлених у суді першої інстанції вимог, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступних обставин.

Задовільняючи позов і стягуючи страхове відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб є фізично знищеним, його ремонт є технічно неможливий та технічно необґрунтованим, оскільки витрати на його ремонт значно перевищують ринкову вартість а тому розмір шкоди визначив за ринковою вартістю транспортного засобу який був до ДТП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки рішення відповідає вимогам закону і ґрунтується на зібраних по справах доказах.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 01 липня 2004 року із змінами і доповненнями від 10 листопада 2015року, за № 1961-IV«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на час правовідносин по даній справі та главою 82 підрозділу 2 розділу ІІІ ЦК України.

Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ (моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили (абзац 4 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV).

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

-навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

-неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу статті 79 цього кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А в порядку статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Згідно до статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї".

У відповідності до ч.1ст.76, ч.1 ст. 77 ЦПК Країни, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

Судом встановлено, що ОСОБА_2 09 серпня 2017 року приблизно о 12 год. 30 хвилин, керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ І-VAN А07А1, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М-19 в районі с. Старий Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, біля АЗС «Магістр», не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 д.1 ПДР України, здійснив обгін вантажного транспортного засобу ДАФ з напівпричепом та допустив зіткнення з транспортним засобом марки Москвич АЗЛК 412, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку попереду вантажного транспортного засобу, здійснюючи поворот ліворуч на АЗС «Магістр».Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 порушив вимоги п. 3.25 додаток 1 Правил дорожнього руху України та вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК 5979597 від 19 травня 2017 року цивільна відповідальність, особи яка керує транспортним засобом марки ЗАЗ І-VAN А07А1, номерний знак НОМЕР_1 була застрахована страховиком ПАТ «Страхова група «ТАС» укладена із страхувальником ОСОБА_5 (а.с.52).

Страхувальник ОСОБА_6 09 серпня 2017 року падав в ПАТ "Страхова Група "ТАС"повідомлення про страховий випадок, що мав місце від 09 серпня 2017 року, згідно якого водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки «Москвич АЗЛК 412», державний номерний знак НОМЕР_3 вчинив ДТП, що не заперечує в своїх поясненнях ПАТ «Страхова група «ТАС» .

Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження від 21 вересня 2017 року № 1858/17, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Москвич АЗЛК 412», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 , внаслідок пошкодження автомобіля, складає 19900 грн(а.с.8).

Як вбачається із довідки AT «СГ «ТАС» від 08 листопада 2017 року, ОСОБА_3 повідомив AT «СГ «ТАС» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 09 серпня 2017 року о 12 год. 20 хвилин, а саме: він керував транспортним засобом марки Москвич АЗЛК 412, номерний знак НОМЕР_3 , в сторону с. Старий Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, здійснюючи поворот ліворуч на АЗС «Магістр», порушивши правила обгону та перетнувши суцільну лінію, в нього в`їхав транспортним засобом марки ЗАЗ І-VAN А07А1, номерний знак НОМЕР_1 , рід керуванням ОСОБА_2 .

За порушення Правил дорожнього руху передбаченого статтею 124 КупАП, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2018 року по справі №598/656/18 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, а провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку, передбачених статтею 38 КупАП.

Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена статтею 35 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до МТСБУ за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.

Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до МТСБУ про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Крім цього, у підпункті 37.1.3 пункту 37.1. статті 37 вищезазначеного Закону передбачено іншу підставу для відмови у відшкодуванні - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на його отримання, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

В суді першої та апеляційної інстанції, представник позивача стверджує, що одночасно з повідомленням 08 листопада 2017 року, позивач отримавши консультаційну допомогу від Страховика подав заяву про виплату страхового відшкодування разом з іншими документами.

Свідченням того, що позивачем подавалася така заява є відповідь ПАТ «Страхова група «ТАС» від 17 листопада 2017 року, згідно якої АТ "СГ "ТАС" відмовила у виплаті страхового відшкодування, оскільки по даному ДТП не наступає цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 , який управляв транспортним засобом марки ТЗ ЗАЗ номерний знак НОМЕР_1 .(а.с. 6).

В своїх повідомленнях ПАТ"Страхова група"ТАС" визнає, що повідомлення про страховий випадок отримали 09 серпня та 08 листопада 2017 року, на огляд було направлено представника від страхової компанії, які виявили технічні пошкодження транспортного засобу марки Москвич-412 АЗЛК 412, номерний знак НОМЕР_3 і визнавали факт страхового випадку, що підтвердив в засіданні апеляційної інстанції представник ПАТ "СГ "ТАС."

Доводи апелянта про те, що позивачем не подавалася заява про страхове відшкодування спростовуються матеріалами справи. В судову засіданні представник позивача пояснив, що між позивачем і ПАТ"Страхова група"ТАС" велися домовленості щодо врегулювання суми для виплати страхового відшкодування. Доказом цього є повторна відповідь ПАТ"Страхова група"ТАС" від 17 грудня 2018 року, з якої вбачається, що страхова група розглянула надані документи стосовно дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09 вересня 2017 року і рекомендувала надати відомості про банківські реквізити та підписати заяву на виплати страхового відшкодування. В зв`язку з тим, позивач ОСОБА_1 підписав вдруге заяву про страхове відшкодування 03 квітня 2019 року.(а.с.49).

Аналіз зібраних доказів, в їх сукупності, дають підстави вважати, що позивач ОСОБА_1 подав заяву про страхове відшкодування у встановлені законом строки у задоволенні якої було відмовлено, а тому підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування з підстав пропуску річного року подачі заяви про страхове відшкодування, судова колегія не вбачає.

Судова колегія вважає, що у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього Закону особа впродовж встановлених строків подала заяву до страховика про відшкодування шкоди, здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

У зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру.

Така позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі за №465/4621/16-к, у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі за №308/8358/15-ц .

Судова колегія вважає, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Страхової групи не заперечує факт настання страхового випадку і що про дорожньо- транспортну пригоду вони дізналися зразу після її вчинення , а саме після 09 серпня 2017 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2018 року у справі за № 227/3573/16-ц.

Із експертного авто-товарознавчого дослідження від 21 вересня 2017 року вбачається, що при зовнішньому обстеженні автомобіля АЗЛК Москвич М_412 державний номерний знак НОМЕР_3, враховуючи стан та характер пошкодження кузова досліджуваного автомобіля не може бути відремонтований з приведенням його в початковий стан, що вартість необхідного відновлювального ремонту значно перевищує ринкову вартість (становить 27 118,08 грн.) по його стану на момент пошкодження у ДТП, яка визначена 19 900,00 грн, а тому проводити повноцінне ремонтне відновлення досліджуваного автомобіля економічно недоцільно вкладати в ремонт пошкодженого КТЗ суму більшу ніж вартість за яку можна придбати ідентичний непошкоджений автомобіль.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону). У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Такі роз`яснення містяться і у пункті 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Доводи ПАТ"Страхова група"ТАС" про те, що суд неправильно визначив розмір страхова відшкодування, оскільки якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки суд першої інстанції визначаючи розмір страхового відшкодування виходив з норми діючого законодавства та сталої судової практики з цього питання.

Розмір страхового відшкодування залежить також від того, визнає власник транспортний засіб фізично знищеним чи ні. Так, у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

В судовому засіданні представник позивача погоджується, що АЗЛК Москвич М_412 р.н.з. НОМЕР_3 є технічно знищеним, оскільки вартість ремонту перевищує ринкову вартість і позивач не заперечує передати залишки транспортного засобу ПАТ"Страхова група"ТАС".

Отже, з урахуванням вищевказаних вимог закону та роз`яснень, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що оскільки вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, який належить позивачу, значно перевищує його вартість до ДТП, тому з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає стягненню шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Така позиція узгоджується із висновком Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі за №753/21303/16-ц ; від 23 жовтня 2019 року у справі за №758/10036/14-ц.

Як вбачається із висновку експертного авто-товарознавчого дослідження від 21 вересня 2017 року вартість транспортного засобу автомобіля АЗЛК Москвич М_412 державний номерний знак НОМЕР_3 до вчинення ДТП становив 19 900,00 грн. Невизначення експертом вартості технічно пошкодженого автомобіля не має правового значення, оскільки позивач визнав транспортний засіб фізично знищеним і погоджується його повернути страховій компанії.

Як вбачається із Страхового поліса №АК/5979597 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений між страхувальником ОСОБА_6 і ПАТ" Страхова група"ТАС" ліміт шкоди майна становить 100 000,00 грн, розмір франшизи нуль.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року за №753/21303/16-ц зазначив, що згода чи незгода потерпілого передати залишки транспортного засобу винній у його пошкодженні особі, з огляду на те, що ліміт відповідальності страховика не перевищує розміру заподіяної потерпілій особі шкоди, не має правового значення, оскільки покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на страхувальника, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такий же правовий висновок викладено і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176 цс 18.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов правильного висновку, що позивач має право на страхове відшкодування заподіяної матеріальної шкода завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення цим судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, вони були предметом судового розгляду та додаткового правового аналізу не потребують та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновком суду першої інстанції.

Судова колегія також враховує позицію Європейського суду з прав людини, в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з частиною першою статті 374, статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та відсутні підстави для його скасування.

Рішення суду першої інстанції містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"- залишити без задоволення.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови -17 грудня 2019 року

Головуючий: Сташків Б.І.

Судді: Костів О.З.

Хома М. В.