ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2419/19 Справа № 199/2602/18 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

05 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати у цивільних справах Дніпровського Апеляційного суду Дніпропетровської області Куценко Т.Р. ознайомившись з апеляційною скаргою Приватного науково-виробничого підприємства фірми «Алтей» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного науково-виробничого підприємства фірми «Алтей» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю, третя особа: Гаражний кооператив «Віраж», -

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне науково-виробниче підприємство фірма «Алтей» подало апеляційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2018 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху з наданням строку для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії такої ухвали, а саме апелянту необхідно було надати суду апеляційну скаргу в новій редакції з зазначенням в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення суду. Також, заявнику необхідно було уточнити прохальну частину апеляційної скарги щодо оскаржуваного рішення, зазначивши клопотання відносно позовних вимог.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду Дніпропетровської області.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті "Голос України" № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Дніпровського апеляційного суду.

Матеріали цивільної справи передано до Дніпровського апеляційного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддів, які входять до складу колегії.

З матеріалів справи вбачається, що копія вказаної ухвали неодноразово була направлена апелянту, а саме 18 серпня 2018 року та 19 грудня 2018 року /а.с. 86, 106,/. Разом з тим, копія ухвали суду від 14 серпня 2018 року була направлена за адресою вказаною в апеляційній скарзі, також ця адреса зазначена, як місцезнаходження заявника відповідно до інформації про юридичну особу, яка розміщена на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Іншої поштової адреси апелянта матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України імперативно визначено, що учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 44 ЦПК України встановлено учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В розумінні положень ст. 121 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, зловживання правом не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Станом на 05 лютого 2019 року вимоги ухвали суду від 14 серпня 2018 року апелянтом не було виконано.

У виконання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою забезпечення права Приватного науково-виробничого підприємства фірми «Алтей» на апеляційний розгляд справи та забезпечення справедливої процедури апеляційним судом вичерпані передбачені ЦПК України заходи щодо повідомлення Приватного науково-виробничого підприємства фірми «Алтей» про недоліки її апеляційної скарги та необхідність її усунення.

Проте, звернувшись до суду з апеляційною скаргою, Приватне науково-виробниче підприємство фірма «Алтей» тривалий час безпідставно не цікавиться рухом справи, не отримує кореспонденцію з суду та без поважних причин не користується своїми процесуальними правами та не виконує процесуальні обов'язки, визначені ст. ст. 43, 44 ЦПК України.

Згідно зі ст.ст. 185, 357 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

З урахуванням викладеного, оскільки у встановлений строк апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, вона підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 358 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного науково-виробничого підприємства фірми «Алтей» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2018 року - повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з цього часу .

Суддя Т.Р. Куценко