Справа № 171/508/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 серпня 2019 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Хоруженко Н.В.,
за участю секретаря - Харченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
25.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 21.11.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку, за яким позивач набув у власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Між ними була усна домовленість про те, що відповідач протягом п`яти календарних днів з дня укладення договору зніме ця з реєстрації свого місця проживання за вище вказаною адресою. Відповідач свої зобов`язання щодо зняття з реєстрації свого місця проживання не виконав. Станом по теперішній час весь тягар по підтриманню житлового будинку в належному стані лежить на позивачеві, позивач вимушений нести додаткові витрати на сплату комунальних послуг в зв`язку з тим, що в житловому будинку зареєстроване місце проживання відповідача, але фактично він в ньому не проживає з 21.11.2014 року, тому на підставі вище вказаного просить позов задовольнити.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали заяву про слухання справи у їх відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
За твердженням ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що у 2014 році ОСОБА_2 було продано будинок ОСОБА_1 , який знаходиться в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 одразу заселився у вказаний будинок, а відповідач з 2014 року в даному будинку не проживає, особистих речей не має.
Свідок ОСОБА_4 , пояснила суду, що у 2014 році ОСОБА_2 було продано будинок ОСОБА_1 , який знаходиться в АДРЕСА_1 . Позивач одразу заселився у вказаний будинок і з того моменту ОСОБА_2 у даному будинку не проживає.
Судом встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку № 1597 від 21.11.2014 року (а.с.5-6) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29824842 від 21.11.2014 року (а.с. 7).
Відповідно до домової книги, встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8-10).
З акту депутатського обстеження від 13.03.2019 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 прописаний ОСОБА_2 , але не проживає з 21.11.2014 року (а.с.11).
Відповідно до довідки № 503 від 15.03.2019 року, виданої виконавчим комітетом Апостолівської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 , 1989 року народження зареєстрований в АДРЕСА_1 та має склад сім?ї: дружина - ОСОБА_5 , 1991 року народження; діти - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; колишній власник житла - ОСОБА_2 , 1969 року народження (а.с.12).
Судом встановлено, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає, однак зареєстрований, тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, тому він повинен бути визнаний такими, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Апостолівський районний суд.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя:Н. В. Хоруженко