Ухвала

30 січня 2019 року

м. Київ

справа № 206/3738/17

провадження № 61-1505ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

ОСОБА_1 розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 12 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради

про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом

до ОСОБА_2, комунального підприємства«Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради (далі - КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради)

про відшкодування майнової шкоди у розмірі 40 345, 83 грн, витрат

на оплату виконаних послуг з оцінки вартості матеріальних збитків

у розмірі 4 тис. грн, відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування майнової шкоди 40 345, 83 грн, витрат на оплату виконаних послуг з оцінки вартості матеріальних збитків у розмірі 4 тис. грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 тис. грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_2, в якій заявник просить оскаржені судові рішення скасувати

та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад

судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 49 345, 83 грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_2 подав касаційну скаргу

на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Синельников