Справа № 308/9825/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 грудня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кожух О.А. та Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 вересня 2018 року (у складі судді Шепетко І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Демтрейд», ОСОБА_2 та Ужгородської міської ради про визнання недійсними результатів електронних торгів із реалізації майна боржника, визнання недійсним договору майнової поруки, скасування реєстрації речового права та визнання незаконними дій щодо передачі земельної ділянки в оренду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом у жовтні 2017 р.

Просив:

-Визнати недійсними електронні торги, проведені з 27.04.2016 р. по 29.04.2016 р. та оформлені протоколом № 161928 щодо реалізації лоту № 136796 незавершеного будівництвом 48-квартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 );

-Скасувати реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництвом 48-квартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер 01 за ТОВ «Демтрейд»;

-Визнати недійсним договір іпотеки від 15.05.2017 р. за № 583, посвідчений приватним нотаріусом Васіловкою В.О., номер запису про іпотеку в реєстрі речових прав на нерухоме майно 20387363, за яким ТОВ «Демтрейд» передало в іпотеку ОСОБА_2 по зобов`язаннях ОСОБА_3 по договору позики на суму 3500000 грн. об`єкт незавершеного будівництва в АДРЕСА_1 (колишній АДРЕСА_2 );

-Визнати незаконними дії Ужгородської міської ради щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Товариству з обмеженою відповідальністю «Демтрейд» земельної ділянки (кадастровий номер :20:001:0081) площею 0.1444 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 , та передання її в оренду строком на 5 років;

-Стягнути на користь позивача судові витрати.

Обґрунтував тим, що 13.06.2008 р. між ним та управителем Фонду фінансування будівництва ВАТ СКБ «Дністер» був укладений договір № 2-1 про участь у фінансуванні будівництва, згідно з яким він передав управителю у довірчу власність грошові кошти в сумі 118245.75 грн. із метою отримання у власність квартири в будинку по АДРЕСА_1 , про що йому було видано свідоцтво № 02362 від 26.06.2008 р.

При укладенні вказаного договору його було проінформовано, що 20.05.2008 р. зареєстрований іпотечний договір № 2487 ВКО 57, нотаріально посвідчений 20.05.2008 р., предметом якого стало майнове право на те, що виникне в майбутньому на нерухомість, яка є об`єктом будівництва житлово-офісний центр загальною площею 3817.49 кв. м та інші вбудовані нежитлові приміщення.

Іпотекодавцем виступило ТОВ «Імідж Закарпаття», сама іпотека укладена в забезпечення виконання зобов`язань перед ФФБ, управителем якого є ВАТ СКБ «Дністер», а позивач інвестором.

Згодом йому стало відомо, що новим власником незавершеного будівництва з 27.04.2016 р. стало ТОВ «Демтрейд» шляхом придбання об`єкту на електронних торгах.

Вважає, що відповідачем при передачі цього іпотечного майна на електронні торги грубо порушено норми Законів України «Про іпотеку» та «Про виконавче провадження» (ст. 54).

У подальшому ТОВ «Демтрейд» передало спірний об`єкт в іпотеку ОСОБА_2 по зобов`язаннях ОСОБА_3 за договором позики на суму 3500000 грн.

Порушення його прав полягає у тому, що вказана майнова іпотека є гарантією зробленої ним інвестиції у фонд.

Незаконні дії відбуваються і щодо земельної ділянки за вказаною адресою площею 0.1444 га, право на оренду якої також перебуває в іпотеці ФФБ, оскільки рішенням Ужгородської міської ради від 22.12.2016 р. № 527 надано ТОВ «Демтрейд» дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшою передачею її в оренду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.06.2018 р. позовну заяву в частині визнання незаконними дій Ужгородської міської ради щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) товариству з обмеженою відповідальністю «Демтрейд» земельної ділянки (кадастровий номер 210100000:20:001:0081) площею 0.1444 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 , та передання її в оренду строком на 5 років залишено без розгляду (т.2, а.с.20).

Рішенням цього ж суду від 07.09.2018 р. у задоволенні позову відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ТОВ «Демтрейд». Вирішено питання судових витрат.

Указане судове рішення мотивоване тим, що будь-які права позивача щодо нерухомого майна по АДРЕСА_1 відсутні. Так, позивач разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 внаслідок подання заяв про розірвання договорів про участь у фонді фінансування будівництва та на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.09.2014 р. у справі № 308/8427/14-ц стягнули з відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер» грошові кошти, внесені ними у фонд фінансування будівництва, з підстав розірвання указаних договорів, а тому ОСОБА_1 (позивач) не має і не може мати будь-якого інтересу щодо спірного майна.

Електронні торги з реалізації майна незавершеного будівництвом 48-ми квартирного житлового будинку (12% готовності) в АДРЕСА_1 , були проведені згідно з вимогами чинного законодавства України, підстав для їх визнання недійсними немає. При їх проведенні права та законні інтереси позивача не порушені.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Покликається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:

-Відділом примусового виконання рішень управління виконавчої служби ГУ юстиції у Закарпатській області порушено вимоги Законів України «Про іпотеку» (ст. 3) та «Про виконавче провадження» (ст. 54);

-Суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність порушених прав і законних інтересів позивача, який є діючим учасником (довірителем) ФФБ, договір про його участь у ФББ не розірвано за домовленістю сторін або за рішенням суду, дія такого не припилилася в силу умов договору, правил ФФБ чи закону.

-Суд неправильно застосував ст. 653 ЦК України та помилково визнав, що позивач не вважається інвестором будівництва в розумінні ЦК України та Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю»;

-Позивач має повне право розраховувати на те, що іпотека майнових прав на об`єкт, який будується і за його кошти включно, має діяти і не може бути порушена в інтересах сторонніх осіб.

У письмовому відзиві ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Узагальнені заперечення зводяться до такого:

-Дії державного виконавця, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними;

-Позивач не має статусу «іпотекодержателя»;

-Позивач як довіритель не вніс у повному обсязі суму коштів, яка передбачена договором про участь у фонді фінансування будівництва від 13.06.2008 р.;

-Позивач не має і не може мати будь-якого інтересу щодо спірного майна.

У письмовому відзиві ТОВ «Демтрейд» Пензелик ОСОБА_6 також просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Узагальнені заперечення зводяться до такого:

-Позивач не вніс у повному обсязі суму коштів, яка передбачена договором про участь у фонді фінансування будівництва від 13.06.2008 р., а тому не набув жодних майнових прав;

-Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.09.2014 р. у справі № 308/8427/14-ц встановлено, що 16.03.2009 р. позивачем було подано заяву про повернення коштів і розірвання договору № 2-1 від 13.06.2008 р. про участь у ФФБ;

-Апелянт (позивач) не є іпотекодержателем у розумінні норм чинного законодавства, оскільки власником майнового права є ТОВ «Імідж Закарпаття», а заявником іпотекодержателем є ВАТ «СКБ «Дністер»;

-Предметом реалізації на електронних торгах 27.04.2016 р. було нерухоме майно (не майнове право, яке виникне у майбутньому, а також не земельна ділянка) незавершений будівництвом 48-ми квартирний житловий будинок (12% готовності) по АДРЕСА_1 ;

-Дії державного виконавця, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними;

-Апелянт не має права оспорювати договір іпотеки між ТОВ «Демтрейд» і ОСОБА_2 від 15.05.2017 р., оскільки його права порушені не були.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції по суті спірних правовідносин через його відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Так, визначальним моментом для вирішення спору та основним доводом апеляційної скарги є питання порушення прав і законних інтересів позивача ( ОСОБА_1 ).

Установлено та не заперечується, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.09.2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер», третя особа без самостійних вимог ТОВ «Імідж Закарпаття», про відшкодування збитків, завданих унаслідок неповернення коштів, унесених у ФФБ, стягнуто з ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 155847.86 грн., із яких 118245.75 грн. сума сплаченого внеску за договором про участь у Фонді фінансування будівництва від 13.06.2008 р., 23412.64 грн. інфляційні втрати, 14189.47 грн. три відсотків річних.

Указане рішення набрало законної сили, є чинним і має преюдиціальне значення.

Відповідно до свідоцтва № 02362 від 26.06.2008 р. ОСОБА_1 (довіритель) вніс до ФФБ 118245.75 грн., що відповідає 22.3 кв. м квартири по АДРЕСА_1 при загальній площі квартири 55.75 кв. м.

За загальним правилом майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, в тому числі права, які є складовою права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на здійснення діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Оскільки позивач не в повному обсязі проінвестував будівництво квартири, а внесені ним із цією метою грошові кошти повернені йому за рішенням суду, то в нього немає права володіння, користування і розпорядження об`єктом і результатом інвестиції, що виключає факт порушення його прав і необхідність їх судового захисту обраним способом.

Окрім того, як зазначає у своїх правових висновках Верховний Суд, вимагати визнання недійсним результатів аукціону (торгів), проведеного з порушенням вимог закону, можуть боржник (зокрема арбітражний керуючий від імені боржника,) кредитори, зареєстровані учасники аукціону, особи, які вважають себе власником майна, що виставляється на аукціон.

Позивач не має статусу жодної із указаних осіб.

У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги про хибність висновку суду першої інстанції щодо відсутності порушених прав і законних інтересів позивача та неправильне застосування ст. 653 ЦК України не заслуговують на увагу як необґрунтовані.

Твердження апелянта про порушення державною виконавчою службою вимог Законів України «Про іпотеку» (ст. 3) та «Про виконавче провадження» (ст. 54) є безпідставним, оскільки в контексті спірних правовідносин дії (бездіяльність) державного виконавця щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом «Про виконавче провадження», підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ця норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

З огляду на положення ст. 4 ЦПК України і ст.ст. 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

За встановлених обставин справи суд першої інстанції правильно визнав, що оспорювані електронні торги не порушують права та законні інтереси позивача, а це, в свою чергу, виключає можливість задоволення заявлених ним вимог.

Згідно з положеннями ст. 367 ч.1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Проаналізовані судом апеляційної інстанції доводи не дають підстав для скасування оскарженого рішення, оскільки суперечать обставинам справи, письмовим доказам, указаним нормам матеріального та процесуального права.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу в частині вирішення спору без задоволення, а судове рішення у цій частині без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 133, 137, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 вересня 2018 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 19.12.2019 р.

Судді: