ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3191/19 Справа № 179/2221/17 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання права власності на житловий будинок та присадибну ділянку, зняття арешту, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання права власності на житловий будинок та присадибну ділянку, зняття арешту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 29.01.2014 року придбав у ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими спорудами та приватизовано присадибною земельною ділянкою площею 1,09 га в АДРЕСА_1 . При цьому вони досягли домовленості щодо всіх належних умов купівлі-продажу даного домоволодіння та земельної ділянки, зокрема, щодо ціни, передачі його йому у власність. Вартість домоволодіння та присадибної ділянки була обумовлена в розмірі 75 000 грн.

На підтвердження укладеної угоди 29.01.2014 року ним було сплачено ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 75 000 грн., про що свідчить розписка, написана особисто ОСОБА_2 . Після сплати грошей позивач отримав ключі і документи на належне йому домоволодіння, став безперешкодно користуватись будинком, господарськими спорудами, присадибною земельною ділянкою без перереєстрації. Однак, позивачу стало відомо, що на придбаний ним житловий будинок з господарськими спорудами та присадибну земельну ділянку накладено арешт на підставі постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України від 01.02.2017 року в зв`язку з наявністю боргу ОСОБА_2 . Позивач вважає, що спірне домоволодіння та присадибна земельна ділянка вибули із володіння та користування ОСОБА_2 задовго до виникнення у нього боргу та наявністю виконавчих документів, спірне нерухоме майно є його власністю і повинно бути зняте з арешту.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , приватизовану присадибну земельну ділянку площею 0,2500 га, в АДРЕСА_1 , передану згідно державного акту серія НОМЕР_1 від 17.02.2009 року для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_2 , приватизовану присадибну земельну ділянку площею 0,8400 га, в АДРЕСА_1 , передану передану згідно державного акту серія НОМЕР_3 від 17.02.2009 року для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4 , та зняти з них арешт.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано за за ним право власності на: - житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку площею 0,2500 га, в АДРЕСА_1 , передану згідно державного акту серія НОМЕР_1 від 17.02.2009 року для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; - земельну ділянку площею 0,8400 га, в АДРЕСА_1 , передану для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту серія НОМЕР_3 від 17.02.2009 року, кадастровий номер НОМЕР_4 . Знято арешт, накладений згідно постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.02.2017 року по виконавчому провадженню № 204/5584/13-ц від 16.04.2014 року з: - житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельної ділянки площею 0,2500 га, в АДРЕСА_1 , передану згідно державного акту серія НОМЕР_1 від 17.02.2009 року для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_2 ; - земельної ділянки площею 0,8400 га, в АДРЕСА_1 , передану для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту серія НОМЕР_3 від 17.02.2009 року, кадастровий номер НОМЕР_4 .

Рішення суду мотивоване тим, що сторони домовились щодо істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, відбулось повне його виконання, а тому позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та приватизовану присадибну земельну ділянку в АДРЕСА_1 та зняття з нього арешту як обґрунтовані підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ПАТ "МТБ Банк" посилаючись неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга Банку обґрунтована тим, що забезпечений арештом борг виник на підставі договору поруки від 18.02.2008 року, який було укладено між Банком та ОСОБА_2 .. В зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 кредитних зобов`язань, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2014 року з нього стягнуто кредитну заборгованість в сумі 4 786591,72 доларів США, що еквівалентно 39 966206,23 грн..

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду - скасувати, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вказаних вимог, оскільки сторони домовились щодо істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, відбулось повне його виконання, а тому позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та приватизовану присадибну земельну ділянку в АДРЕСА_1 та зняття з нього арешту є доведеними.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.08.2015 року власником житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 ..

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5 від 17.02.2009 року власником земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_2 , також є ОСОБА_2 ..

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 17.02.2009 року власником земельної ділянки площею 0,8400 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4 , є ОСОБА_2 ..

Встановлено, за розпискою від 29.01.2014 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 75 000 грн. від продажу житлового будинку з господарськими спорудами та присадибної земельної ділянки в АДРЕСА_1 .

Встановлено та не заперечувалось сторонами, що договори купівлі-продажу сторони нотаріально не оформили.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту переданім відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Тобто, обов`язковими умовами укладення договору купівлі-продажу та моментом виникнення у покупця права власності на придбане майно є його нотаріальне посвідчення та державна реєстрація.

Відповідно до п. 15 розділу Х "Перехідних положень" Земельного Кодексу України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, земель, що перейшли до комунальної власності відповідно до пункту 21цього розділу або передані до комунальної власності відповідно до статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб.

Встановивши вказані обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки між сторонами не було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що в свою чергу виключає реальну можливість визнання за позивачем права власності на спірну нерухомість на підставі розписки.

Крім того, на продаж земель сільськогосподарського призначення накладено мораторій до 2020 року, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, не визначився з характером спірних правовідносин; не врахував відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності за позивачем на нерухоме майно на підставі розписки, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про визнання за ОСОБА_1 права власності на спірну нерухомість.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 114,40 грн., який останнім було сплачено при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" - задовольнити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2018 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання права власності на житловий будинок та присадибну ділянку, зняття арешту - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" судовий збір в сумі 2 114,40 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко