Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 760/32558/18

провадження № 61-17650св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ес.Ді.Сі.Груп»,

позивач - Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дикий Юрій Олегович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року у складі судді Писаної Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ес.Ді.Сі.Груп» (далі - ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп») звернулося до суду із заявою в якій просило замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») на ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп».

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2012 року, позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

25 червня 2012 року Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-1361.

30 вересня 2013 року Солом`янським районним судом м. Києва замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Кредитпромбанк» наПАТ «Дельта Банк».

12 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором від 30 березня 2006 року перейшли до ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп».

Ураховуючи викладене, ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» просило замінити стягувача -ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» у виконавчому провадженні, з примусового виконання виконавчого листа № 2-136, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 26 червня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 30 березня 2006 року № 49.28/135/С-Н-06 у розмірі 428 299 грн 41 коп. та заборгованості за кредитним договором від 13 квітня 2007 року № 49.4.1/19/07-А у розмірі 419 918 грн 21 коп., а всього 848 217 грн 62 коп.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник відповідача ОСОБА_1 - Дикий Ю. О. 02 вересня 2019 року звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - Дикого Ю. О. залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку.

На виконання вимог ухвали 17 вересня 2019 року представник відповідача Дикий. Ю. О. подав до Київського апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Київ від 03 грудня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - Дикого Ю. О. на ухвалу Солом`янського районного суду м. Київа від 03 грудня 2018 року у справі за заявою ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявником не надано суду переконливих доказів існування поважних причин, що стали перешкодою для своєчасного ознайомлення із оскаржуваною ухвалою, а отже, і для своєчасного оскарження процесуального документа суду. Апеляційний суд дійшов висновку про те, що зазначені доводи скаржника не обумовлюють наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки буде порушення прав іншої сторони.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Дикий Ю. О., подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд не врахував, що заявник не пропустила строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки з повним текстом оскаржуваної ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року ОСОБА_1 ознайомилася лише 21 серпня 2019 року при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження № 59655485. Ухвала суду першої інстанції не оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року справу за заявою ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до судового розгляду у складі колегії з п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

03 грудня 2018 року постановлено ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник відповідача ОСОБА_1 - Дикий Ю. О. 02 вересня 2019 року звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку.

На виконання вимог ухвали 17 вересня 2019 року представник відповідача Дикий. Ю. О. подав до Київського апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Київ від 03 грудня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - Дикого Ю. О. на ухвалу Солом`янського районного суду м. Київа від 03 грудня 2018 року у справі за заявою ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана заявником з пропуском строку на апеляційне оскарження, заявник не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» (Hoffmann v. Germany) від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною четвертою статті 357 ЦПК України передбачено, що якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У статтях 127, 357, 358 ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка подала апеляційну скаргу, обставинам щодо поважності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Право на ефективний судовий захист передбачає, що сторони цивільного судочинства повинні мати змогу реалізувати право подати апеляцію з того моменту, коли вони фактично поінформовані про самі судові рішення, що можуть порушувати їх законні права чи інтереси (RYAZANTSEV v. RUSSIA, N 21774/06, § 53, від 10 березня 2011 року).

В апеляційній скарзі на обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дикий Ю. О., посилалася на те, що з текстом оскаржуваної ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року вона ознайомилася лише 21 серпня 2019 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 59655485. Просила визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року та поновити вказаний строк.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дикий Ю. О., подала заяву про поновлення строку апеляційного оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження з тих підстав, що наведені ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дикий Ю. О., у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року не є поважними, оскільки з текстом оскаржуваної ухвали суду першої інстанції Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року ОСОБА_1 ознайомилася 21 липня 2019 року.

Разом з тим, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що в апеляційній скарзі заявник посилався на те, що з текстом оскаржуваної ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року ОСОБА_1 ознайомилася лише 21 серпня 2019 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 59655485, що підтверджується відбитком печатки про отримання заяви ОСОБА_1 та її реєстрацію 21 серпня 2019 року за вхідним № С-6282/19 (т. 2 а.с. 13).

Разом із тим на порушення вимог цивільного процесуального закону суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, посилався на те, що з текстом оскаржуваної ухвали суду першої інстанції Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року ОСОБА_1 ознайомилася 21 липня 2019 року.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції зобов`язаний оцінити вказані особою, яка подала апеляційну скаргу, всі причини його пропуску та надати оцінку усім доказам на їх обґрунтування, інакше буде порушено вимоги статті 6 Конвенції щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як мотивування судового рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції не оцінив доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску процесуального строку і не надав оцінку наданим доказам.

Верховний Суд зауважує, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам цивільного процесуального закону та матеріалам справи.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дикий Юрій Олегович, задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк