Справа № 346/3078/19
Провадження № 2/346/1665/19
18 грудня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,
секретаря Матушевської Г.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Виноградської сільської ради Коломийського району, служба у справах дітей Коломийської РДА Івано-Франківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом ,-
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Атаманюк В.М. звернувся до суду з даним позовом в котрому зазначив, що позивач є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . В даному будинку окрім позивача зареєстровані відповідачі: донька позивача ОСОБА_2 , онуки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який є неповнолітнім, а тому в його інтересах діє законний представник ОСОБА_2 .
Вказує, що протягом тривалого часу позивач проживає у вказаному будинку одна, відповідачка ОСОБА_2 та її діти зареєстровані у спірному будинку, однак у 2008 р. добровільно виїхали за кордон, де і проживають на даний час. Не заперечують добровільно виписатись з спірного житла, однак не мають можливості приїхати в Україну, а також відповідачі більше десяти років не проживають у вище вказаному будинку, участі в його утриманні та благоустрою не беруть, не сплачують комунальні платежі, особисті речі відсутні.
В добровільному порядку зняти відповідачів з місця реєстрації неможливо, оскільки на даний час відповідачі проживають за кордоном та не мають можливості приїхати на Україну.
Зазначає, що реєстрація відповідачів у її будинку позбавляє останню як власника права в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Просить суд визнати відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житлом будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з`явились без поважних причин, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада України, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали, від відповідачів не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Представники третіх осіб: Служби усправах дітей Виноградської сільської ради Коломийського району та Коломийської РДА Івано-Франківської області в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновків.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні.
У відповідності до ст. 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна.
У відповідності до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право.
У пункті 39 ППВССУ від 07 лютого 2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК, тому стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71,72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок ( а.с.6).
У вказаному будинку зареєстрована донька позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та онуки позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою Виноградської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області від 16 травня 2019 року №371 (а.с.7).
Відповідно до акту обстеження від 16 травня 2019 року про фактичне місце проживання, за адресою АДРЕСА_1 відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за даною адресою, але фактично не проживають з 2008 року (а.с.8).
Той факт, що відповідачі не проживають більше року у спірному житлі підверджується також поданими до суду письмовими заявами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зазначили, що дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , а також онуки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають за адресою АДРЕСА_1 не менше п"яти років ( а.с. 77,78),
Отже, в спірному будинку на даний час зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які більше року в спірному житлі не проживають, добровільно у 2008 р. покинули спірне житло. Наявність зареєстрованих відповідачів у вищезгаданому будинковолодінні позивача, не дає останній належним чином користуватись, володіти та розпоряджатись будинком.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.48 закону «Про власність»).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.. ст.16, 386, 391 ЦК України.
Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Як зазначено в ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.Частиною четвертою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.
Інтереси дитини даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітній ОСОБА_4 , 2013 року народження у спірному будинку не проживає. Залишення неповнолітньої дитини зареєстрованою в спірному будинку суперечитиме ст. 9 Конвенції про права дитини та ст. 160 СК України.
Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житлом у будинку в АДРЕСА_1 .
На підставі наведеного та ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2,282, 284, 294 ЦПК України,-
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право на користування житлом будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:
ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .
ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання
АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 .
Суддя Беркещук Б. Б.