Справа № 626/2317/13-ц
Провадження № 2-р/626/4/19
УХВАЛА

Іменем України

13.12.2019 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26.09.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красноградського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу .

Рішенням Красноградського районного суду від 26.09.2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та розірвано шлюб, який було укладено між сторонами 10 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красноградського РУЮ Харківської області, актовий запис № 99.

23.05.2019 року на адресу Красноградського районного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про роз`яснення судового рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26.09.2013 року, в частині визначення місця проживання дітей..

Заява на підставі ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України ухвалою суду від 27 травня 2019 року була залишена без руху на строк не більше десяти днів з дня її отримання, а саме для сплати судового збору.

Вказана ухвала була направлена ОСОБА_1 31.05.2019 року рекомендованим листом з повідомлення. Про те, ухвала залишилась неотриманою та повернулася на адресу суду. В подальшому ухвала періодично направлялась заявниці , але залишилась неотриманою.

Положеннями ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 10 ЦПК України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Посилаючись на судову практику, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини висловлені у рішенні в справі "Каракуця проти України" від 16.05.2017 року, де суд відхилив скаргу заявника на порушення права доступу до правосуддя, оскільки він не виявив належної зацікавленості у розгляді своєї справи про що, зокрема, свідчило те, що він протягом тривалого проміжку часу не звертався до суду за інформацією щодо стану її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивачем недоліки, зазначені в ухвалі суду від 27 травня 2019 року, у встановлений судом строк усунені не були, то згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява підлягає визнанню неподаною та має бути повернута.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст якихне допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, а також те, що подання доказів покладається на сторони .

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26.09.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути заявнику разом з доданими документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Рибальченко І.Г.