Справа № 500/2692/19
Провадження № 2/500/2114/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 3,010 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив №5, ділянка № НОМЕР_1 , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданий 07.06.2005 року, зареєстрований за №01.05.521.00601, кадастровий номер НОМЕР_3 );

- земельну ділянку площею 1,0000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданий 13.07.2011 року, зареєстрований за №00229, кадастровий номер НОМЕР_5 );

- земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 , виданий 06.04.2005 року, зареєстрований за №01.07.521.00467, кадастровий номер НОМЕР_7 ).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить земельна ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 , виданий 06.04.2005 року, зареєстрований за №01.07.521.00467, кадастровий номер НОМЕР_7 ). Заповіту спадкодавець не залишив. Спадщину після її смерті прийняв чоловік спадкодавця ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянку площею 3,010 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив №5, ділянка № НОМЕР_1 , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 1,0000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства. 15.05.2017 року, ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №63 згідно умов якого, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, він заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач прийняв спадщину шляхом подачі у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідних для проведення реєстрації права власності на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п.1, підп. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 , виданий 06.04.2005 року, зареєстрований за №01.07.521.00467, кадастровий номер НОМЕР_7 , що підтверджено довідкою, наданою Міськрайонним управлінням в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №972/126-19 від 25.04.2019 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 26.07.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_7 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55557846 від 21.03.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються:

- чоловік ОСОБА_2 , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №8 від 15.03.2019 року (а.с. 16);

- дочка ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 від 27.12.1974 року (а.с.31), свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_10 від 27.04.2000 року (а.с. 32).

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, і таким чином прийняла спадщину.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 разом із спадкодавцем не проживала а із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, яка спадщину не прийняла.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від 12.09.2018 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:

- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 3,010 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив №5, ділянка № НОМЕР_1 , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданий 07.06.2005 року, зареєстрований за №01.05.521.00601, кадастровий номер НОМЕР_3 );

- земельну ділянку площею 1,0000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданий 13.07.2011 року, зареєстрований за №00229, кадастровий номер НОМЕР_5 );

- земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 , виданий 06.04.2005 року, зареєстрований за №01.07.521.00467, кадастровий номер НОМЕР_7 ).

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 15.05.2017 року секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №63, ОСОБА_2 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, він заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55398714 від 07.03.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., заповіт ОСОБА_2 від 15.05.2017 року, зареєстрований за № 63, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину, що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. за №325/02-14 від 08.04.2019 року позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідних для проведення реєстрації права власності на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п.1, підп. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1234, 1235, 124, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04379166, місцезнаходження: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Пушкіна, 47) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 3,010 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив №5, ділянка № НОМЕР_1 , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданий 07.06.2005 року, зареєстрований за №01.05.521.00601, кадастровий номер НОМЕР_3 );

- земельну ділянку площею 1,0000 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданий 13.07.2011 року, зареєстрований за №00229, кадастровий номер НОМЕР_5 );

- земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 , виданий 06.04.2005 року, зареєстрований за №01.07.521.00467, кадастровий номер НОМЕР_7 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар