Постанова

Іменем України

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 619/2835/15-ц

провадження № 61-32632св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Карімової Л. В., Бурлаки І. В., Яцини В. Б., від 19 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності.

Позовна заява мотивована тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 у с. Протопопівка Дергачівського району Харківської області належав на праві власності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений житловий будинок складається з двох житлових приміщень площею 28,8 кв. м та 18,4 кв. м, кухні площею 8,5 кв. м та веранди площею 11,5 кв. м.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 червня 2011 року спадкоємцями майна після смерті спадкодавця стали: вона та її сестра - ОСОБА_4, по 1/2 частині кожна.

Задоговором дарування від 27 травня 2014 року ОСОБА_4 подарувала свою частину вищевказаного житлового будинку колишньому чоловіку - ОСОБА_2

Наразі,ОСОБА_2 проживає в частині подарованого будинку та перешкоджає їй користуватись своєю частину житлового будинку і земельною ділянкою. На пропозицію щодо продажу своєї частки житлового будинкувідповідач згоди не надає.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд виділити в натурі 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 у с. Протопопівка Дергачівського району Харківської області, визначити частку будинку за вказаною адресою та надвірні будівлі, які будуть надежати їй на праві власності, визначити межі земельної ділянки, яка буде знаходитись у її користуванні.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області у складі судді Остропільця Є. Р. від 19 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

По будинку і надвірних будівлях, що розташовані по АДРЕСА_1 у с. Протопопівка Дергачівського району Харківської області виділено:

ОСОБА_1 - ідеальну частку (1/2 частина).

Виділено по житловій будівлі А-1 загальна вартість 24 366,00 грн на 1 кв. м - 438,23 грн, житлова кімната № 1-3 площею 28,8кв. м вартістю 12 621,00 грн, разом по житловій площі 28,8 кв. м вартітю 12 621,00 грн, відступ від ідеальної частки на 4,75 кв. м і на 2 674,00 грн менше.

По надвірним будівлям: літ. Б сарай вартістю 3 105,00грн, літ. Е гараж вартістю 4 894,00 грн, літ. Д вбиральня 979,00 грн, № 1 1/2частина воріт вартістю 1 165,00 грн, № 2 1/2частина забору вартістю 873,50 грн.

За ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину будинку за надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 у с. Протопопівка Дергачівського району Харківської області, а саме: по житловому будинку А-1 - житлову кімнату № 1-3 площею 28,8 кв. м, по надвірним будівлям: сарай літ. Б, гараж літ. Е, вбиральню літ. Д, 1/2 частину воріт № 1, 1/2 частину забору № 2.

Разом по надвірним будівлям вартість становить - 11 016,50 грн,відступ від ідеальної частки більше на 2 680,00 грн.

Усього вартість 23 637,50арифметична частина по варіанту 1/2, відступ від ідеальної частки на 6,00 грн більше.

ОСОБА_5 виділено ідеальну частку (1/2 частина).

Виділено по житловим будівлям: літ. А-1 загальна вартість 24 366,00 грн, на 1 кв. м - 438,23 грн, кухня 1-1 площа 4,2 кв. м, житлова кімната 1-2 площа 18,4 кв. м, санвузол 1-4 площа 4,2 кв. м, вартістю 11 745,00 грн, літ а загальна вартість 6 224,00 грн, на 1 кв. м - 2 541,21 грн, веранда І площею 11,5 кв. м вартістю 6 224,00 грн.

Разом по житловим будівлям площею 38,3 кв. м вартістю 17 969,00 грн відступ від ідеальної частки на 4,75 кв. м та на 2 674,00 грн більше.

По надвірним спорудам: а' ганок вартістю 393,00 грн, сарай В вартістю 1 514,00 грн, погріб Г 1 711, 00 грн, № 1 1/2 частина воріт 1 165,00 грн, № 2 1/2 частина забору 873,50 грн.

Разом по надвірним будівлям вартість 5 656,50 грн, відступ від ідеальної частки менше на 2 680,00 грн.

Усього вартість 23 625,50 грн арифметична частина по варіанту 1/2 відступ від ідеальної частки менше на 6,00 грн.

За ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину будинку за надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 у с. Протопопівка Дергачівського району Харківської області, а саме: по житловим будівлям: по житловому будинку літ. А-1: кухню 1-1 площею 4,2 кв. м, житлову кімнату 1-2 площею 18,4 кв. м, санвузол 1-4 площею 4,2 кв. м, літ а - веранда І площею 11, 5 кв. м та по надвірним будівлям а' ганок, В сарай, Г погріб, №1 1/2 частина воріт, № 2 1/2 частина забору.

По запропонованому варіанту розподілу І співвласнику виділено приміщень і будівель на суму 23 637,50 грн, ІІ співвласнику - на суму 23 625,50 грн.

Відповідно до запропонованого варіанту розподілу частки співвласників будуть мати вигляд: І співвласник -1/2 (23 637,5/47 263); ІІ співвласник - 1/2 (23 625,5/47 263).

Для здійснення запропонованого варіанту розподілу ОСОБА_1 необхідно виконати наступні переобладнання житлового будинку: закласти дверний проріз між приміщеннями кухні 1-1 та житлової кімнати 1-3; закласти віконний проріз в житловій кімнаті 1-3 , в іншому віконному прорізі житлової кімнати 1-3 влаштувати дверний проріз, у приміщенні житлової кімнати 1-3 встановити перегородки, організувавши приміщення житлової кімнати площею 15,0 кв. м, кухні площею 7,0 кв. м, коридору площею 2,4 кв. м та суміщеного санвузолу площею 4,4 кв. м, побудувати тамбур глибиною не менше 1,5 кв. м, у приміщенні веранди І влаштувати кухню.

ОСОБА_2 необхідно переобладнати ганок із сходами літ « а'». Лінія розподілу горищного приміщення проходить по лінії розподілу житлового будинку без обладнання поділяючої перегородки. Кожному із співвласників влаштувати собі окремий газ. Устаткувати кожну квартиру самостійними системами опалення та електропостачання.

Варіант розподілу житлового будинку зазначений у додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2016 року. Варіант розподілу домоволодіння зазначений у додатку № 2 до даного висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2016 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою, що знаходяться по АДРЕСА_1 у с. Протопопівка Дергачівського району Харківської області, а відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2016 року № 471/4410 наявна технічна можливість поділити спірне домоволодіння зі здійсненням певних переобладнань. Вказаний варіант поділу будинку і надвірних будівель максимально наближений до ідеальних часток сторін, передбачає найменші витрати по перебудуванню житлових приміщень і максимальну ізоляцію сторін.

Крім того, Дергчівське районне управління Головного управління ДСНС України у Харківській області не заперечує проти запропонованого варіанту, вказаного в судовій будівельно-технічній експертизі від 28 квітня 2016 року.

Додатковим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 стосовно визначення меж земельної ділянки та зобов'язання відповідача не чинити опір у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 265 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 960 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_2, задоволено.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року скасовано. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна, що є у спільній власності.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, виходив із того, що згідно з технічним висновком про проведення обстеження несучої можливості конструкцій та визначення технічного стану присадибного (індивідуального) житлового будинку, з метою можливого розподілу будинку відповідно до часток між співвласниками, що розташований по АДРЕСА_1 у с. Протопопівка Дергачівського району Харківської області, від 15 грудня 2016 року, поділ житлового будинку на дві повноцінні частки з виконанням діючих у будівництві норм і правил без проведення робіт по реконструкції неможливо. При переплануванні житлового будинку можливе істотне погіршення житлових умов співвласників будинку. При цьому переобладнання потребує значного капіталовкладення. В обгрунтування свого рішення апеляційний суд взяв технічний висновок експерта від 15 грудня 2016 року, складеного на замовлення ОСОБА_2

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд при розгляді справи не врахував, що ОСОБА_2 чинить їй перешкоди у проживанні в належній їй на праві власності частині будинку, змінив замки на вхідних дверях, а іншого житла у неї, пенсіонерки, немає.

При цьому апеляційний суд необгрунтовано послався на неможливість поділу спірного житлового будинку через його аварійність, оскільки у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2016 року, який належним чином було оцінено районним судом, таких висновків немає. Крім того, відповідач сам просив експертів про виділення йому зайнятої половини будинку, де він прибудував веранду, зробив альтанку.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

30 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 у с. Протопопівка Дергачівського району Харківської області належав на праві власності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 червня 2011 року спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/2 частині кожна.

Згідно з договором дарування від 27 травня 2014 року ОСОБА_4 подарувала свою частину житлового будинку колишньому чоловіку - ОСОБА_2

Отже, співвласниками будинку є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яким належить по 1/2 частці будинку.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не досягнуто згоди щодо порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою, виникають постійні сварки.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2016 року, призначеної ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 23 вересня 2015 року, поділ спірного житлового будинку між сторонами є можливим (а.с. 62-71).

Крім того, наданий суду відповідачем ОСОБА_2, технічний висновок, проведений ФОП ОСОБА_7, підтверджує, що поділ будинку і надвірних будівель можливий при додержанні будівельних норм з проведенням капітальної реконструкції (а.с. 184-212).

Також Дергачівське районне управління ДСНС України у відповіді від 09 грудня 2016 року вказало, що не заперечує проти запропонованого варіанту, зазначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2016 року (а.с. 179).

Таким чином, запропонований у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2016 року варіант поділу будинку і надвірних будівель максимально наближений до ідеальних часток сторін, передбачає найменші витрати по перебудуванню житлових приміщень і максимальну ізоляцію сторін.

Саме до таких правильних висновків і дійшов суд першої інстанції, встановивши відповідно до вимог ЦПК України всі обставини справи, надав їм належну правову оцінку та ухвалив законне рішення.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України 2004 року належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У частині другій статті 59 ЦПК України 2004 року передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України 2004 року).

Згідно зі статтею 212 ЦПК України 2004 року суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Проте апеляційний суд не звернув уваги на те, що у технічному висновку від 15 грудня 2016 року не вказано про неможливість поділу спірного житлового будинку через його аварійність, там зазначено про неможливість його поділу без проведення робіт по реконструкції, що було враховано у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2016 року.

Апеляційний суд не надав цим обставинам належної правової оцінки та дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог на припущеннях, що заборонено в силу частини четвертої статті 60 ЦПК України 2004 року. При цьому апеляційний суд не вказав, яких порушень норм процесуального права допустився суд першої інстанції при дослідженні та оцінці наданих сторонами доказів.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 червня 2017 року скасувати, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 рокузалишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк