КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/967/19
Провадження №2/319/387/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мальованого В.О.

за участю секретаря Синякової О.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2019 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування.

Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_5 . За життя мати склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, відповідно до якого все майно заповідала позивачу.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на частку квартири АДРЕСА_1 .

19 липня 2013 року чоловік спадкодавця ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу квартири. На час придбання квартири, спадкодавець перебувала у шлюбі з відповідачем, тобто зазначене нерухоме майно є їх спільною сумісною власністю.

Відщповідно до ст.368 Цивільного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Тобто, позивач має право на спадкування частки спадкодавця у спільній сумісній власності, є спадкоємцем за заповітом. Після смерті спадкодавця своєчасно та в належний спосіб звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Більмацького нотаріального округу у Запорізькій області. За результатами розгляду заяви нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно.

Вказані обставини позбавляють позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та змушують звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, надавши відповідні пояснення.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог ОСОБА_4 , прохали відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування своїх заперечень, відповідач та його представник вказали, що відповідачу ОСОБА_2 як чоловіку померлої ОСОБА_5 , який є пенсіонером, належить обов"язкова частка у спадковому майні. Тобто, його обов"язкова частка з майна спадкодавця, відповідно до ст.1241 ЦК УКраїни, буде становити 1/4 частини квартири, як і частка позивача (1/2 / 2 = 1/4). Крім того, відповідач зазначає, що спадкове майно є однокімнатна квартира, житловою площею 23,4 кв.м., що унеможливлює її спільне використання.

Заперечуючи проти твердження відповідача і його представника про наявність у відповідача обов"язкової частки у спадщині, представник позивача ОСОБА_1 зазначила, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 20 березня 2017 року, яка посвідчена секретарем виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, якою ОСОБА_2 повідомив про відмову від обов"язкової частки у спадщині після смерті своєї дружини ОСОБА_5 . Тому, у позивача наявні всі підстави для визнання за ним 1/2 частки квартири, яка входить до складу спадщини після смерті матері, як частки у спільній сумісній власності подружжя.

ОСОБА_2 , заперечуючи проти позовних вимог позивача вказав, що останній має у власності житловий будинок, який успадкував після смерті матері, а вказана заява була отримана шляхом введення його в оману зі сторони ОСОБА_4 , і його дійсна воля не відповідає зазначеній в заяві відмові від обов"язкової частки.

Суд, з`ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 22 серпня 2006 року, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище - " ОСОБА_7 " ( а.с.6).

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 липня 2013 року, ОСОБА_2 набув у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ( а.с.11-12, 13).

Відповідно до ст.368 Цивільного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуте подружжям за час шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, після її смерті відкрилась спадщина , зокрема і на спірну квартиру ( а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, яким все своє майно заповідала ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.1217,1233 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно довідки виконкому Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області №2102 від 12.12.2016, ОСОБА_5 , проживала за адресою АДРЕСА_3 з 1981 року по день смерті , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті проживала разом з ОСОБА_2 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ( а.с.25), тобто відповідно до вимог ст.1241 ЦК України має обов"язкову частку у спадковому майні ОСОБА_5 як непрацездатний вдівець.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач в установлений законом строк, 16 березня 2017 року, звернувся до приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області Дашевської А.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , на підставі якої було заведено та зареєстровано спадкову справу №60383935 ( номер у нотаріуса №61/2017).

В заяві ОСОБА_4 вказав, що спадкодавцем ОСОБА_5 на ім"я було складено заповіт, спадкове майно, яке залишилось після смерті заповідача, він приймає, крім нього інших спадкоємців за заповітом немає. Спадкоємцем , передбаченим ст.1241 ЦК України є ОСОБА_2 , чоловік померлої.

20 березня 2017 року до приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області Дашевської А.О. надійшла заява ОСОБА_2 , яка посвідчена 17 березня 2017 року секретарем виконкому Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, якою ОСОБА_2 повідомив, що за змістом ст.1241 ЦК України, він як непрацездатна особа, має право на обов"язкову частку у спадковому майні після смерті дружини ОСОБА_5 Від отримання обов"язкової частки у спадщини, від спадщини за законом, яка залишилась після смерті дружини, він відмовляється.

Будь-яких доказів на підтвердження того , що ОСОБА_2 , заяву про відмову від прийняття спадщини подав під впливом обману чи інших факторів , що не відповідає його дійсній волі , в содовому засіданні відповідачем та його представником не надано.

Зважаючи на викладене , позивач має право на спадкування за заповітом на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала його матері на праві спільної сумісної власності.

З матеріалів справи слідує, що позивач свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири не отримав, в зв"язку з тим, що не надав правовстановлюючих документів на квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_4 виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Питання розподілу судових витрат позивачем в позові не підіймалося.

Керуючись стст.321, 1216, 1217, 1218, 1225,1241,1297 ЦК України, ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 12,76,77,81,83,141,206,247,258,259,265,268,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 грудня 2019 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,

представаник позивача : ОСОБА_1 , адреса робочого місця: АДРЕСА_5 ,

відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ,

представник позивача: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса робочого місця: АДРЕСА_6 ,

Суддя: В.О.Мальований