ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 644/10622/15

Провадження № 22-ц/818/1662/19

Харківський апеляційний суд у складі суддів:

Головуючого - Хорошевського О.М.

Суддів: Кіся П.В., Яцини В.Б.

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 поданої в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Орджонікідзевського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні майном,-

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/12 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Встановлено порядок користування приміщенням квартири. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 28 січня 2019 року через поштове відділення ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, тобто з пропуском передбаченого законодавством строку на апеляційне оскарження.

До апеляційної скарги додано заяву про поновлення строку, в якій ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, в обґрунтування зазначає, що про знаходження вищезазначеної справи в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова дізнався лише від адвоката ОСОБА_2 яка знайшла вказане рішення у реєстрі судових рішень. Крім того, продовж розгляду справи відповідачем особисто жодної повістки про виклик отримано не було, також апелянт не отримував а ні позовної заяви з додатками, а ні заочного рішення, а ні рішення Апеляційного суду Харківської області, копію рішення суду першої інстанції було отримано лише 21.09.2018 року.

Вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними та стати підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, та апеляційне провадження у справі не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (чинного на момент ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Матеріали справи містять зворотні повідомлення про виклик ОСОБА_1 (а.с. 56, 59, 72, 77, 99, 117, 209 т. 1), з яких вбачається, що ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи як у суді першої так і апеляційної інстанції (а.с.24, 48, т.с. 2). Доводи заяви про те, що апелянт особисто не отримував жодних судових повісток відхиляються виходячи з наступного: після подання представником апелянта ОСОБА_2 заяви про перегляд заочного рішення судову повістку на ім'я ОСОБА_1 було особисто отримано про що свідчить підпис який тотожній підписам в інших судових повістках (а.с.108, 121, 128 т.с. 2).

Отже, апелянту було відомо про наявність оскаржуваного заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року, поважних причин неподання апеляційної скарги з вересня 2016 року в заяві про поновлення строку апелянтом не наведено.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особи право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі «МПП "Голуб" проти України» повторює, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань .

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

У рішенні від 03 квітня 2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. ОСОБА_1, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Оскільки апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів про наявність підстав для поновлення строку, а заява про поновлення строку подана представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не містить посилань на випадки передбачені ст. 358 ЦПК.

Крім того, суд звертає увагу на те, що апелянт зареєстрований та проживає разом з усіма учасниками справи у спірному майні а саме АДРЕСА_1 та протягом 3 роки не знав про наявний спір викликає сумніви.

Таким чином, наявні підставі для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданої в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Орджонікідзевського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні майном, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року залишити без задоволення.

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Орджонікідзевського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 05 лютого 2019 року.

Головуючий: О.М. Хорошевський

Судді: П.В. Кісь

В.Б. Яцина