Справа № 222/26/19
Провадження № 2/222/137/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 зареєстрований 17.02.2018 року Нікольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 7, оскільки шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя та різні характери.

Проте зазначена заява не може бути прийнята до розгляду Володарського районного суду та на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Як вбачається з позовної заяви, то в ній сторонами зазначені заявник та боржник.

Проте, такі учасники справи як заявник та боржник у справах позовного провадження ЦПКУкраїни не передбачені.

Також, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбускладає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, т.б. 768,40 грн.

Таким чином при подачі позову позивачкою повинно бути сплачено суму судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 768,40 грн., чого нею зроблено не було.

Крім цього, в позовній заяві позивачка, з урахуванням її майнового стану, просить на підставі ч.3 ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» звільнити її від сплати судового збору, оскільки вона ніде не працює та не отримує ніякого виду доходу, а тому не має змоги сплатити судовий збір.

Згідно правового змісту ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Також, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, позивачкою не надано належних доказів того, що її матеріальне становище не дозволяє їй сплатити судові витрати при зверненні до суду із зазначеним позовом, а тому її клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Між тим, сам по собі факт отримання доходу співрозмірного ставці судового збору не є підставою для звільнення особи від сплати судового збору.

Також, відповідно положень ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Частинами 4 та 5 цієї статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством. Учасник справи, підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачка в свою чергу додає до позовної заяви, згідно додатку, не оригінали письмових доказів, а їх ксерокопії, які не засвідченні належним чином, а саме не зазначено дати засвідчення копій, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 95 ЦПК України.

Крім цього, відповідно ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивачкою, на виконання вимог зазначеної норми закону до позовної заяви додано її копію та копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача, проте дані копії також не мають дати їх засвідчення, що також є порушенням ч.1 ст.177 ЦПК України.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху для вірного зазначення учасників справи позовного провадження, надання документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 768,40 грн., а також для надання до позовної заяви належним чином засвідчених копій документів, які згідно додатку додаються до неї, у тому числі з наданням всіх їх належним чином засвідчених копій для відповідача, з наданням десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали, для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк 10 (десять) днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви надіславши на її адресу копію цієї ухвали.

Розяснити ОСОБА_1, що у разі невиконання вимог суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Є.О. Подліпенець