"17" грудня 2019 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 23 серпня 2019 року між Відповідачем (Продавець) та Позивачем (Покупець) було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боднар Н.В. за номером 1651 (далі - Попередній договір). За цим попереднім договором сторони були зобов`язані в строк до 20 вересня 2019 року включно укласти договір купівлі-продажу (далі - Основний договір) квартири під номером АДРЕСА_1 . Ціна продажу вказаної квартири була визначена сторонами у сумі 5258400,00 (п`ять мільйонів двісті п`ятдесят вісім тисяч чотириста) гривень. В день підписання Попереднього договору Позивач передала, а Відповідач отримала гроші в сумі 250400,00 (двісті п`ятдесят тисяч чотириста) гривень, як доказ укладення та забезпечення виконання договору купівлі-продажу квартири. П. 6 Попереднього договору встановлено, що у випадку відмови від укладання Основного договору Відповідачем (Продавцем), нею мають бути сплачено гроші в сумі 500800,00 (п`ятсот тисяч вісімсот) гривень Позивачу (Покупцю). 19 вересня 2019 року Відповідач відмовилась за власної ініціативи від продажу квартири під номером АДРЕСА_1 та повернула Позивачу частину суми в розмірі 250400,00 (двісті п`ятдесят тисяч чотириста) гривень, що є частиною грошових коштів, вказаних в п.6 Попереднього договору в розмірі 500800,00 (п`ятсот тисяч вісімсот) гривень. Дані обставини підтверджуються заявами представника Відповідача та Позивача від 19.09.2019 року, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боднар Н.В. за номерами 6349 та 6350. Як стало відомо Позивачу, 18 вересня 2019 року Відповідач продала квартиру під номером АДРЕСА_1 іншій особі, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що була сформована 06.10.2019 року за параметрами запиту «Адреса/Місцезнаходження: АДРЕСА_2 . Таким чином, Відповідач ще 18 вересня 2019 знала про свою відмову виконувати умови Попереднього договору, не в повній мірі виконала взяті на себе зобов`язання, а саме: у зв`язку із односторонньою відмовою від укладання Основного договору, не доплатила Позивачу передбачені п.6 Попереднього договору грошові кошти в розмірі 250400,00 (двісті п`ятдесят тисяч чотириста) гривень. Отже, у визначений сторонами термін Основний договір купівлі-продажу не був укладений, добровільно виконати взяті на себе зобов`язання Відповідач відмовився та на даний час будь-яких дій з повернення боргу остання не вживає, а тому є всі підстави вважати, що добровільно відповідач борг не поверне, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 11.10.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Ухвалою суду від 11 жовтня 2019 року, заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову - повернуто заявнику.
Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року, заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задоволено частково. Накладено арешт на належний ОСОБА_2 на праві власності автомобіль марки MITSUBISHI, модель OUTLANDER 2.4, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , що перебуває на реєстраційному обліку в ТСЦ 8044 РСЦ МВС в м. Києві, в межах суми у розмірі 250400 (двісті п`ятдесят тисяч чотириста) грн. 00 коп.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами адресована відповідачу, була повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 635 Цивільного кодексу України, попереднім - є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 серпня 2019 року між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боднар Н.В. за номером 1651 (далі - Попередній договір).
Відповідно до п. 1 Договору, за цим попереднім договором сторони зобов`язуються в строк до 20 вересня 2019 року включно укласти договір купівлі-продажу квартири під номером АДРЕСА_1 .
Ціна продажу вказаної квартири була визначена сторонами у сумі 5258400,00 (п`ять мільйонів двісті п`ятдесят вісім тисяч чотириста) гривень (п. 2.3 Договору).
В день підписання Попереднього договору Позивач передала, а Відповідач отримала грошові кошти в сумі 250400,00 (двісті п`ятдесят тисяч чотириста) гривень, як доказ укладення та забезпечення виконання договору купівлі-продажу квартири. (п. 3 Договору)
19 вересня 2019 року Відповідач відмовилась за власної ініціативи від продажу квартири під номером АДРЕСА_1 та повернула Позивачу частину суми в розмірі 250400,00 (двісті п`ятдесят тисяч чотириста) гривень, що є частиною грошових коштів, вказаних в п.6 Попереднього договору в розмірі 500800,00 (п`ятсот тисяч вісімсот) гривень. Дані обставини підтверджуються заявами представника Відповідача та Позивача від 19.09.2019 року, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боднар Н.В. за номерами 6349 та 6350 (а. с. 12-13).
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, кв. АДРЕСА_1 було зареєстровано на ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі - продажу квартири серія та номер: 1017, виданого 18.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгорова М. Є. (а. с. 14)
Відповідно до п. 5, Попереднього договору, у разі, якщо одна сторона ухиляється від виконання зобов`язань за цим договором (тобто ухиляється від укладення Основного договору) інша сторона вправі звернутись до суду.
Відповідно до п. 6 Попереднього договору встановлено, що у випадку відмови від укладання Основного договору Відповідачем (Продавцем), нею мають бути сплачено гроші в сумі 500800,00 (п`ятсот тисяч вісімсот) гривень Позивачу (Покупцю)
Відповідно до ч. 2 ст. 635 Цивільного кодексу України, сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Згідно положень частини першої статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем порушено умови попереднього договору купівлі - продажу, що полягає у відмові позивача в укладенні основного договору купівлі продажу, в строк, визначеного попереднім договором, 18 вересня 2019 року, відповідач з власної ініціативи уклала договір купівлі - продажу об`єкта нерухомості. Визначеного попереднім договором з іншою особою, що тягне за собою наслідки порушення умов договору, передбачених п. 6 Попереднього договору, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач правомірно звернувся до відповідача про стягнення 250400,00 грн., в той же час, відповідач не скористався своїм процесуальним правом висловити заперечення проти позову в частині виконання своїх зобов`язань.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд, присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2504,00 грн. та 384,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову.
Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В силу ч. 1 ст.ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про адвокатуру" оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи адвокатом.
В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611, 635, 655, 656, Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів за неналежне виконання умов Попереднього договору від 23 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боднар Н.В. за номером 1651,у розмірі 250400 (двісті п`ятдесят тисяч чотириста) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2504,00 грн., та 384,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 17.12.2019 року.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 );
Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).