ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 665/899/19 Головуючий в 1 інстанції Пилипенко І.О.
Номер провадження 22-ц/819/1794/19 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2019 року у складі судді Пилипенко І.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2019р. ОСОБА_1 за правилами цивільного судочинства звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування процесуальних витрат у розмірі 14188,99 грн., понесених ним як потерпілим під час досудового слідстві та судового провадження у кримінальній справі, за результатом розгляду якої відповідача визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України. Просив також стягнути судові витрати 907,4 грн, понесенні у зв`язку із подання зазначеного позову.

Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2019 року закрите провадження у справі з підстав п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України із тих підстав, що стягнення процесуальних витрат, понесених під час розгляду кримінальної справи підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, просить його скасувати, справу направити до суду для продовження розгляду, оскільки згідно законодавства процесуальні витрати визнаються збитками, різновидом матеріальної ( майнової) шкоди, тому така вимога оформлюється не як клопотання у кримінальному провадженні , а як цивільний позов у такому провадженні. Оскільки відшкодування збитків є правом цивільним, а тому така вимога може бути розглянута за окремим позовом за правилами цивільного судочинства.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

У статті 19 ЦПК України, в редакції від 03.10.2017р., визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, які виникають з цивільних, земельних, трудових, земельних, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого судочинства, є суб`єктивний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства в якому розглядається зазначена категорія справ.

З матеріалів справи вбачається, що згідно вироку Чаплинського районного суду Херсонської області від 4.12.2017р. встановлена вина ОСОБА_2 у нанесенні кількох ударів в обличчя ОСОБА_1 , що спричинило заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України та призначене покарання у вигляді штрафу. Від відбування покарання останній звільнений на підставі Закону України «Про амністію 2016р.»

Крім того, у цьому ж кримінальному провадженні суд розглянув і цивільний позов потерпілої особи про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди у розмірі 25 000 грн.

Наведеним вироком суду частково задоволений позов потерпілого ОСОБА_1 та стягнута на його користь із ОСОБА_2 на відшкодування заподіяної моральної шкоди 7000 грн., у задоволенні решти позовних вимог позивачу відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 06.03.2018 р. вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 4.12.2017р. залишений без змін, та постановою Верховного Суду від 14.03.2019р. також залишені без змін наведені вирок та ухвала судів попередніх інстанцій.

Відповідно до ч.1 ст.118 КПК України в редакції, що діяла на час розгляду кримінальної справи, до процесуальних витрат належать витрати на витрат на правову допомогу; витрати, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрати, пов`язані із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрати, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 121 цього Кодексу, це витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, - це витрати обвинуваченого, підозрюваного, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, його захисника, представника потерпілого, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту, найманням житла, виплатою добових (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також втрачений заробіток чи витрати у зв`язку із відривом від звичайних занять.

Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд, згідно ст.124 та п.13 ст. 368 КПК України, стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, про що зазначає у резолютивній частині вироку ( п.2 ч.4 ст. 374 цього Кодексу).

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.419 КПК, за наслідком апеляційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції у резолютивній частині ухвали вирішує питання розподілу судових витрат.

Такі ж вимоги визначені п.3 ч.1 ст. 442 цього Кодексу і для ухвали суду касаційної інстанції, яку постановляє цей суд за наслідком касаційного перегляду.

Отже, за змістом наведених норм процесуального законодавства процесуальні витрати потерпілого у кримінальному провадженні на стадіях досудового слідства, судового розгляду в усіх інстанціях вирішується уповноваженим судом за правилами, встановленими КПК України, у чинній на час розгляду справи редакції.

Як убачається зі змісту поданої позовної заяви, витребувана позивачем сума процесуальних витрат у розмірі 14 188,99грн. складається із суми 11 676 грн. компенсації добових протягом 28 календарних дня за весь час витрачений ним на поїздки до місця розташування прокуратури та судів всіх інстанцій у судові засідання, а також і в інші дні з метою надання необхідних письмових доказів та звернень й отримання судових рішень. Також просив стягнути витрати на проїзд у розмірі 1595,3 грн., які включають витрати на пальне для автомобіля та проїзних квитків, а також оплату вартості проживання під час перебування у суді касаційної інстанції 664,69 грн, та витрати пов`язані з отриманням копій матеріалів справи та технічного запису судового засідання в розмірі 253 грн.

Будь-яких інших вимог, окрім наведених вище, позивач у поданому позові не заявив.

Статтею 42 ЦПК України ), передбачено, що сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до змісту ст.11,15 ЦК України, права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судових захист, який здійснюється у спосіб передбачений законом.

Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально- правові заходи примусового характеру за допомогою яких проводиться поновлення , визнання порушених прав, як вплив на правопорушення, загальний перелік яких встановлений у ст. 16 названого Кодексу.

Позивач, у разі порушення його суб`єктивного права може скористатись не будь-яким способом його відновлення , а лише тим, який як правило визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Отже, виходячи із характеру спірних правовідносин та предмету спору, із приводу якого подано позов, слід дійти висновку, що вимоги про стягнення процесуальних витрат розглядаються в порядку КПК України.

Неприйнятними є доводи апеляційної скарги про те, що процесуальні витрати є різновидом збитків, вимога про стягнення яких підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки збитками, згідно ч.2 ст.22 ЦК України є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду судом за правилами цивільного судочинства, а відкрите провадження у даній справі підлягає закриттю із підстав в.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Оскільки висновки суду першої інстанції підтверджені належними доказами та відповідають нормам матеріального права, відсутні підстави для скасування вказаного судового рішення.

Разом із тим слушними є доводи апеляційної скарга про те, що суд мав роз`яснити наслідки закриття провадження, оскільки така вимога встановлена ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Отже судове рішення належить змінити із доповненням його резолютивної частини повідомленням заявникові до юрисдикції якого суду віднесено питання стягнення понесених ним процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2019 року змінити.

Доповнити резолютивну частину та роз`яснити заявнику, що розгляд питання щодо стягнення процесуальних витрат, понесених під час досудового слідства і судового провадження у кримінальній справі, підлягає вирішенню за правилами кримінального судочинства загальним судом.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення - 20.12.2019 р.

Головуючий _____________ Н.В.Орловська

Судді: _____________ О.В.Кутурланова

_____________ В.В. Майданік