КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 753/21538/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2102/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

17 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Хоменко І.О.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 7 серпня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 7 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ « Сведбанк» ) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2619/0508/71-023, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 104 000 доларів США, а останній зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в сумі, у строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Зазначив, що Банк свої зобов`язання за договором виконав, надав кредит у сумі 104 000 доларів США, проте відповідач, у порушення умов договору, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 29 жовтня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 1 030 206 грн. 35 коп., яка складається із: 981 889 грн. 84 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 46 639 грн. 94 коп. - заборгованість по відсотках, 1 676 грн. 57 коп. - пеня.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором.

Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 2619/0508/71-023 від 7 травня 2008 року, який укладено між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Альфа-Банк».

Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаними Кредитним договором належать ПАТ "Альфа-Банк".

У зв`язку із викладеним просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 030 206 грн. 35 коп.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами до ПАТ «Альфа - Банк» про захист прав споживача кредитних послуг і розірвання кредитного договору, посилаючись на те, що Банком при укладенні договору не надано вичерпну інформацію про умови кредитування та про орієнтовану сукупну вартість кредиту, у зв`язку із чим просив суд розірвати Кредитний договір №2619/0508/71-023 від 7 травня 2008 року, розірвати Іпотечний договір № 2619 / 0508 / 71 - 023 - Z - 001 від 7 травня 2008 року, Договір іпотеки без номера від 19 грудня 2007 pоку, укладений між ОСОБА_1 і ВАТ «Сведбанк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В., визнати припиненою іпотеку нерухомого майна за Іпотечним договором № 2619/0508/71-023-Z-001 від 7 травня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 і ВАТ «Сведбанк», укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 2619 / 0508 / 71 - 023 від 7 травня 2008 року, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46,2 кв. м., житловою площею 17, 3 кв. м.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 7 серпня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 030 206 грн. 35 коп.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічних позовних вимог, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, що мають значення для справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, 7 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2619/0508/71- 023, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 104 000 доларів США, а останній зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в сумі у строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за вищезазначеним кредитними договорами.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором № 2619 / 0508 / 71 - 023 від 7 травня 2008 року.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість перед Банком у розмірі 1 030 206 грн. 35 коп., яка складається із: 981 889 грн. 84 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 46 639 грн. 94 коп. - заборгованість по відсотках, 1 676 грн. 57 коп. - пеня.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За положенням ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Задовольняючи частково первісні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено наявність передбачених ч. 1 ст. 651 ЦК України підстав для визнання правочину недійсним, договір укладений з дотриманням норм чинного законодавства.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року по справі призначено судову економічну експертизу.

7 листопада 2019 року справа повернулася до суду з експертної установи.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи скаржника, що позивачем не доведено факту отримання позичальником кредиту в іноземній валюті, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до висновків проведеної комісійної судово-економічної експертизи від 30 жовтня 2019 року № 13306/19-71/28921/19-71-28922/289/19-72, згідно наданої на дослідження Заяви на видачу готівки № 1 від 7 травня 2008 року, видача ВАТ «Сведбанк» кредитних коштів ОСОБА_1 за Кредитним договором №2619/0508/71-023 від 7 травня 2008 року оформлена в іноземній валюті готівкою, а саме в розмірі 104 000,00 доларів США, що в еквіваленті становить 525 000 грн.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами скаржника, що судом першої інстанції надано помилкову оцінку розрахунку заборгованості, яка міститься в матеріалах справи, так як не містить сум, сплачених позичальником до моменту набуття Банком від первісного кредитора права вимоги, не містить сум основної заборгованості, у колонках «сплачена сума» платежі значно перевищують строкові платежі, передбачені Графіком до кредитного договору, оскільки ці доводи також спростовуються матеріалами справи, - згідно зазначеного вище висновку експертизи, наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 29 жовтня 2014 року відповідає умовам укладеного кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та повернення кредиту за цим Договором в частині заборгованості за основним боргом у розмірі 75 807,08 доларів США та нарахованими процентами у розмірі 3600,85 дол. США за умови, що фактичний розмір заборгованості за цим Кредитним договором станом на 15 червня 2012 року, згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року, становить 86214,60 доларів США по тілу кредиту та 375,95 доларів США по нарахованих відсотках.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог Банку.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні зустрічного позову, а висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що відповідно до Заяви-анкети на отримання кредиту банк надав позичальнику в письмовій формі вичерпну інформацію про умови кредитування та про орієнтовану сукупну вартість кредиту. Йому було роз`яснено існуючі особливості кредитування, переваги та недоліки запропонованих схем кредитування, що Відповідач підтвердив своїм особистим підписом. З умов кредитного договору № 2619/0508/71-023 та Заяви-анкети на отримання кредиту вбачається, що перед укладенням кредитного договору, Банк на виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» надав повну та достовірну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, та ОСОБА_1 засвідчив особистим підписом те, що він ознайомлений з усією необхідною інформацією.

Жодних зауважень чи застережень з боку ОСОБА_1 на момент укладання та підписання договору не було.

Підписання кредитного договору свідчить про намір сторін взяти на себе права та обов`язки, зазначені у договорі. Підпис позичальника на договорі є письмовим підтвердженням отримання свого примірника Договору.

Суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів, що позичальник знаходився під впливом омани, обману та насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу обставин.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при укладанні Договору сторони досягли згоди з усіх істотних його умов.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти ) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла на час укладання кредитного договору), споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов`язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом повернення за ставкою, встановленою в договорі.

Відтак, реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами.

Судом встановлено, що Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_1 грошові кошти, договір укладений з дотриманням письмової форми договору та вимог чинного законодавства; договір підписаний Позивачем.

А позивач, в свою чергу, не довів наявність, передбачених ч. 1 ст. 651 ЦК України, підстав для визнання правочину недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 7 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді