ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 661/1794/18 Головуючий у І інстанції Ведяшкіна Ю.В.
Номер провадження 22-ц/819/1626/19 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу адвоката Грицак Оксани Сергіївни від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області, ухваленого 07 серпня 2019 року у місті Нова Каховка під головуванням судді Ведяшкіної Ю.В. та складенням повного тексту 13 серпня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу приватизації житла при Виконавчому комітеті Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 , приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Сердюк Людмила Ігорівна, про визнання недійсним та скасування приватизації, розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2018 року адвокат Грицак О.С. від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в остаточних вимогах якого посилалася на те, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Новокаховської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 24-к від 11 травня 1993 року, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на підставі вказаного свідоцтва було внесено запис до реєстрової книги в Реєстрі прав власності про державну реєстрацію речових прав на вказане нерухоме майно реєстровий № 443, вказане розпорядження було видане на підставі заяви від цього ж дня та довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири, відповідно до якої станом на 11 травня 1993 року у вказаній квартирі були зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , проте на той час в ній з 03 березня 1993 року також були зареєстровані та проживали позивачі як син та дружина відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною довідкою Відділу реєстрації Новокаховської міської ради від 27 квітня 2018 року, на час проведення державної реєстрації спірної квартири згоди на проведення приватизації житла від позивачів отримано не було, вони не приймали участі в приватизації та були позбавлені такого права, у позові поставлено питання про визнання приватизації недійсною та скасування державної реєстрації права власності в Реєстрі прав власності про державну реєстрацію речових прав за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , проведену на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 травня 1993 року, виданого за розпорядженням № 24-к від 11 травня 1993 року Фондом комунального майна Новокаховської міської ради народних депутатів Херсонської області, та про визнання недійсними зазначених вище свідоцтва про право власності на житло та розпорядження № 24-к від 11 травня 1993 року.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено з підстави необґрунтованості його вимог.

В апеляційній скарзі адвокат Грицак О.С. від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов з підстав, що у ньому зазначені.

В обґрунтування скарги покликалася на те, що згідно ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на одержання у приватну власність житла повинні набувати громадяни, які на законних підставах мешкали у цих квартирах, даним законом передбачено, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або спільну часткову власність за письмовою згодою усіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі, на момент приватизації спірної квартири в ній з 03 березня 1993 року також були зареєстровані позивачі, що підтверджується довідкою Відділу реєстрації Новокаховської міської ради від 27 квітня 2018 року та актом про проживання голови ОСББ «Союз 20» від 19 квітня 2019 року, який необґрунтовано було не взято до уваги судом першої інстанції, сам факт звернення ОСОБА_5 у січні 1993 року до Бюро технічної інвентаризації із замовленням на виготовлення технічного паспорту на квартиру та сплата нею відповідного платежу не може свідчити про її мету приватизувати та подати документи для приватизації квартири, процедура приватизації розпочалася з подачею заяви про приватизацію, ОСОБА_5 звернулася до відділу приватизації уже у травні 1993 року, на той час ОСОБА_2 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_1 були зареєстровані та фактично проживали у спірному житловому приміщенні, проте участі в приватизації не приймали та були позбавлені права приватизувати спірну квартиру, на час приватизації ОСОБА_1 був малолітньою особою, не міг особисто розпорядитися своїм майном та користуватися своїми правами, у розумінні ст. 31 ЦК України він був фізичною особою з частковою цивільною дієздатністю.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи ОСОБА_6 вимоги скарги підтримала, ОСОБА_2 теж наполягали на її задоволенні, пояснила, що їй не було відомо про факт приватизації квартири, оскільки документи на квартиру знаходилися у ОСОБА_5 , яка не проживала в даній квартирі та мешкала за іншою адресою, про приватизацію квартири довідалися вже після її смерті, позивачі проживали у даній квартирі як члени сім`ї ОСОБА_3 з 1989 року, проте ОСОБА_5 заперечувала щодо їх прописки у даній квартирі та погодилася з такою у березні 1993 року, коли ОСОБА_1 вже прийшов час іти до школи.

Відповідач ОСОБА_3 вимоги позову визнав та підтвердив обставини, вказані у ньому, пояснив, що приватизація квартири була проведена його матір`ю самостійно за власним рішенням.

Представники третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вважали скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Спірні правовідносини сторін врегульовано положеннями ст. ст. 48, 64 ЖК України в його редакції на момент приватизації квартири, за якими громадяни, які одержали житло у державному фонді на передбачених цим Кодексом умовах, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки, також ці провідносини регулюються спеціальним законом, яким є Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» в його редакції на той же час, за його ст. ст. 5, 8 право на приватизацію квартир державного житлового фонду мають право громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах, передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі, на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Як вбачається з матеріалів справи за копією свідоцтва про право власності на житло від 11 травня 1993 року з відповідною реєстрацією власниками квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності виступають ОСОБА_5 та член її сім`ї ОСОБА_3 , свідоцтво було видане на підставі розпорядження № 24-к про приватизацію житла Фонду комунального майна Новокаховської міської ради народних депутатів Херсонської області від 11 травня 1993 року за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про оформлення передачі в приватну спільну сумісну власність квартири від цього ж числа, позивачами не було використано житлові чеки для приватизації житла.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 реалізувала право на приватизацію квартири 18 січня 1993 року, коли звернулася до бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічних документів на квартиру, і на той час позивачі не були зареєстровані у вказаній квартирі, тому не мали права на приватизацію, з чим колегія суддів погодитися не може, оскільки юридично значимим фактом для настання правових наслідків у зв`язку із приватизацією квартири є звернення належних осіб з відповідною заявою до компетентного органу, а саме із заявою від 11 травня 1993 року до Відділу приватизації житла при виконавчому комітеті Новокаховської міської ради, на вказану дату, чого учасниками справи не заперечується, позивачі як члени сім`ї у розумінні ст. 64 ЖК України проживали та були зареєстровані у вказаній квартирі, проте приватизована вона була без їх участі та згоди, чим було порушено їх право на приватизацію займаного ними житла, встановленого вище наведеними нормами матеріального права, яке підлягає поновленню.

Заява представника третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_8 про застосування строку позовної давності не може бути прийнята до уваги, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, якою третя особа не являється, до того ж в ході судового розгляду не було спростовано твердження позивачів про те, що про приватизацію квартири вони довідалися вже після смерті ОСОБА_5 18 листопада 2017 року, за ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення у справі не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Грицак Оксани Сергіївни від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 серпня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Приватизацію квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 11 травня 1993 року, виданого на підставі розпорядження № 24-к від 11 травня 1993 року Фондом комунального майна Новокаховської міської ради народних депутатів Херсонської області, визнати недійсною, визнати недійсними розпорядження № 24-к від 11 травня 1993 року Фонду комунального майна Новокаховської міської ради народних депутатів Херсонської області та видане на його підставі свідоцтво про право власності на житло від 11 травня 1993 року на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , скасувати державну реєстрацію права власності зазначеної квартири за вказаними особами у Реєстрі прав власності про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, її повний текст буде складено 18 грудня 2019 року і з цього дня протягом тридцяти днів на постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик