ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/2469/18

провадження № 22-ц/4809/949/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Кіселика С.А., (суддя доповідач),

суддів: Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ;

заінтересована особа - ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 березня 2019 року, за участю судді Макарової Ю.І. у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , виконком Світловодської міської ради в особі органу опіки та піклування про поновлення дієздатності фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Світловодського міськрайонного суду із заявою про поновлення її цивільної дієздатності, а саме про скасування рішення Світловодського міськрайонного суду від 15.02.2016 року, яким її визнано недієздатною та встановлено опіку.

Заява обґрунтована тим, що заявник на даний час являється здоровою людиною, усвідомлює значення своїх дій, може ними керувати, що буде підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи, про призначення якої також просила суд.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 березня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Петрова І.В., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , виконком Світловодської міської ради в особі органу опіки та піклування про скасування рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2016 року, яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною та встановлено опіку - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі зазначила, що суд не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, не дав належної оцінки доказам, зокрема показам свідків, та не звернув увагу на те, що згідно положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років тому рішення суду підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ст. ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи спір на підставі досліджених доказів суд першої інстанції встановив, що рішенням Світловодського міськрайонного суду від 15.02.2016 ОСОБА_1 визнано недієздатною, встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_2 , яка відповідно до свідоцтва про шлюб, 03.02.2017 змінила прізвище на ОСОБА_2. (а.с. 6-7)

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1 від 08.01.2019, ОСОБА_1 в даний час страждає хронічним психіатричним захворюванням в формі хронічного маячного розладу (згідно МКХ - 10 F - 22.0), який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумово керувати ними. Потребує продовження над нею опіки.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення дієздатності фізичної особи, суд першої інстанції мотивував своє рішення відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження видужання або значного поліпшення психічного стану заявника. При цьому суд взяв до уваги, що висновком судово-психіатричної експертизи підтверджено, що психічний стан заявника на даний час не поліпшився.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України в редакції, яка була чинною на день ухвалення судового рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право".

Згідно ч.ч.3, 4 ст. 3 ЦПК України в редакції, що діяла на час розгляду заяви про поновлення дієздатності фізичної особи, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Частиною 4 статті 300 ЦПК України, в редакції, що діяла на час розгляду заяви про поновлення дієздатності фізичної особи, визначено, що скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Таким чином, зазначена вище норма права визначає висновок судово - психіатричної експертизи, якою встановлюється видужання або значне поліпшення психічного стану фізичної особи, яка була визнана недієздатною, єдиною підставою для скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності цієї фізичної особи.

Закон не передбачає можливість скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності цієї фізичної особи на підставі пояснень свідків.

Таким чином, суд першої інстанції правильно не прийняв пояснення свідків як допустимий доказ, оскільки у відповідності до Закону, обставини видужання або значного поліпшення психічного стану особи, яка рішенням суду визнана не дієздатною, мають підтверджуватись лише висновком судово-психіатричної експертизи. Незгода із висновком судово-психіатричної експертизи, яку висловила ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не є підставою для скасування рішення суду оскільки її дійсність у встановленому законом порядку не оскаржувалась.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що строк дії рішення про визнання її недієздатною, у відповідності до положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України, не може перевищувати двох років, колегія суддів відмічає наступне.

Рішення Світловодського міськрайонного суду, яким ОСОБА_1 визнано недієздатною, встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_2 , ухвалено 15.02.2016 року.

Цивільний процесуальний кодекс України, в редакції, яка була чинною на день ухвалення судового рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, а саме стаття 241 не містила приписів щодо строку дії постановленого судом рішення. Стаття 300 Цивільного процесуального кодексу України в редакції станом на 25 березня 2019 року містить у своєму складі частину шосту згідно якої строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Зазначене положення набрало чинності з 15 грудня 2017 року, а отже саме з цього часу, з дня введення закону в дію, має відраховуватись дворічний строк чинності раніше ухваленого рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ч.1 статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду м. Кіровограда від 25 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 16 серпня 2019 року.

Головуючий суддя: С.А.Кіселик

Судді: С.М.Єгорова

О.Л.Карпенко