№242/1356/19
№2/242/667/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В.І., секретаря судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши в м. Селидове в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №242/1356/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,-

За участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 12.03.2019 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Подружжя має спільних дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час проживають з позивачем. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-ти річного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дітей не надає. З урахуванням уточнених вимог просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку до досягнення ОСОБА_7 6-ти річного віку та на дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.06.2019 року відкрито провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засіданні не заявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Підтримала заперечення викладені у відзиві на позовну заяву від 09.09.2019 року, зазначала, що у відповідача на утриманні перебуває його дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та непрацездатний батько ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дружину не визнала.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про день а час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі.

Дослідивши надані докази, судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2008 року, який Краматорського міського суду Донецької області від 06 лютого 2019 року розірвано. Дані обставини учасники справи не оспорювали, тому відповідно до ст. 89 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Подружжя є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.07.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №477, та копією свідоцтва серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №211.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що з його заробітку здійснюється утримання на дочку ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Даний факт підтверджується наданими відповідачем копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 05.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м.Донецька, копією виконавчого листа, виданого 01.08.2005 року Пролетарським районним судом м.Донецька.

Проте, наданими суду доказами не підтверджується факт перебування на утриманні відповідача інших осіб, а саме непрацездатного батька ОСОБА_9 , 1951 року народження.

Інших належних та допустимих доказів того, що на утриманні у відповідача, окрім його дочки ОСОБА_8 , 2005 року народження, перебувають інші особи, суду не надано.

Також, відповідач у відзиві посилався на той факт, що він з 2018 року сплачує аліменти на ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , оскільки позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду м.Донецька за місцем проживання. Разом з тим, суд не бере дане твердження до уваги, оскільки відповідачем надано докази, які видані органом, що створено всупереч законодавства України, оскільки відповідно до п. 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року місто Донецьк Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Також, позивач у судовому засіданні заперечувала факт стягнення на її користь аліментів на дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і після пологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…».

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини.

При вирішенні питання про розмір аліментів, який повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує ч. 2 ст.ст.182,183 СК України, якою визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітніх дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на ОСОБА_7 і ОСОБА_6 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі щодо стягнення з відповідача аліментів на дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, щомісячно, до повноліття дітей.

Що стосується стягнення аліментів на ОСОБА_1 до досягнення ОСОБА_7 6-ти річного віку, суд враховує наступне.

Згідно з наказом АТ «Укрсоцбанк» №1412-П від 11.07.2019 року ОСОБА_1 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 13.07.2019 року по 12.07.2020 рік, на підставі заяви працівника та медичного висновку №12 від 04.07.2019 року.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У відзиві також відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки він не має постійного заробітку та не може матеріально утримувати позивача.

Проте, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що він є непрацездатним. Посилання відповідача на те, що він не має постійного заробітку не є підставою вважати, що він неспроможний здійснювати утримання ОСОБА_1 до досягнення ОСОБА_7 , 2014 року народження, 6-ти річного віку.

Крім того, суду бере до уваги, той факт що неповнолітні діти перебувають на утриманні позивача, яка до 12.07.2020 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати через стан здоров`я дитини.

При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує матеріальне становище відповідача, те що відповідач сплачує аліменти на ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини всіх доходів, з урахуванням того, що судом вирішено позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на двох дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів, а також виходячи з вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на дружину у частковому співвідношенні до його доходу у розмірі 1/7 частини всіх видів доходів.

З урахуванням зазначених обставин, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Також, ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно ч. 1 ст. 79 СК України та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Оскільки позивачка 12.03.2019 року звернулась до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 12.03.2019 року.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового характеру, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. (768,40 х2=1536,80)

Керуючись ст. ст. 12,13,81,259,258,263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Донецьк Донецької області (ІПН НОМЕР_4 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 березня 2019 року, та до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Донецьк Донецької області (ІПН НОМЕР_4 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 12.03.2019 року, до досягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , шестирічного віку.

У задоволенні решти позовних вимоги ОСОБА_1 відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Донецьк Донецької області (ІПН НОМЕР_4 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.12.2019 року.

Суддя