Справа № 462/5993/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 січня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря Гули М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом в суд про стягнення з ОСОБА_2 11 784, 52 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.01.2016 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт із ПАТ КБ «Приватбанк» №б/н від 11.10.2016 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 6052,77 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком кредитний договір. Банк виконав свої зобов'язання за договором та угодою, однак, відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, таким чином умов вказаного договору не виконала і станом на 03.09.2018 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 11 784,52 грн., з яких 5562,34 грн. - заборгованість за кредитом, 2083,59грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3182,33 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 956,26 грн. штраф відповідно до умов угоди.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 17.10.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с.45).

Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, яка подала клопотання (а.с. 43), що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, 11.10.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (нове найменування «АТ КБ «Приватбанк») та відповідачем ОСОБА_2 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н відповідно до якої вона отримала кредит у розмірі 6052,77 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8).

Даний кредитний договір є договором приєднання (ст.634 ЦК України), складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку.

Згідно Заяви від 24.11.2011 року ОСОБА_2 ствердила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку своїм підписом підтвердила факт про надану їй повну інформацію про умови кредитування в банку (а.с. 7).

Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі прострочення кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку.

Згідно п.1.1.3.2.11 умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якиої заборгованості, яка виникла у клієнта.

Згідно п.2.1.1.12.9 умов та правил клієнт доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань.

У відповідності до п.2.1.1.7.6. даних умов, банк має право при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш, ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6), що ОСОБА_2 порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобовязання, зокрема, станом на 03.09.2018 року в неї утворилась заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 11784,52 грн., з яких 5562,34 грн. - заборгованість за кредитом, 2083,59грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3182,33 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 956,26 грн. штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди .

Враховуючи викладене і беручи до уваги, що ОСОБА_2 односторонньо порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 11.10.2016 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів.

Разом з тим, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника заснованих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи наведене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність стягнення з відповідача пені в розмірі 3182,33 грн., тому в задоволенні позову в цій частині відмовляє.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_2 в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 8602, 19 грн., з яких 5562,34 грн. - заборгованість за кредитом, 2083,59грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 956,26 грн. штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1762,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 41).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 268, 280-281 ЦПК України, ст.526, 527, 530, 549, 610-611, 627, 1050, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ?ПриватБанк? (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , р/р 3111, МФО 305299 заборгованість за договором №б/н від 11.10.2016 року в сумі 8602 (вісім тисяч шістсот дві) грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ?ПриватБанк? судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк ?ПриватБанк?, місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, , р/р 3111, МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

Дата складення повного заочного рішення суду 25 січня 2019 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б. М. Гедз