ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/962/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Дудки В.В., за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши в залі суду, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Єлизаветівської сільської ради, Петриківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,

Встановив:

20.07.2018 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування позову позивач вказала, що з 27.06.1993 року по 10.03.1999 рік, вона працювала в КСП «Оріль» на посаді доярки, про що є запис у її трудовій книжці.

27.03.1996 КСП «Оріль», на виконання рішення Єлизаветівської сільської ради № УІ -31 від 16.03.1995, видано державний акт на право колективної власності на землю. Згідно додатка до вказаного державного акту на право колективної власності на землю в списки членів КСП «Оріль» які мають право на земельну ділянку (пай), вона значиться за номером 28.

Відповідно до листа з Відділу у Петриківському районі міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Камянське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області стверджується, що згідно державного акта на право колективної власності на землю, виданого ксп «Оріль» Єлизаветівською сільською радою 27 березня 1996 року на підставі рішення сільської ради від 16 березня 1995 року за № УІ-31, ОСОБА_1 є у списку громадян-членів ксп «Оріль» за № 28, про що вона дізналася лише 19.06.2018 під час отримання відповіді на її звернення. Розмір земельної частки (паю) по ксп «Оріль», 4,0 умовних кадастрових гектара; нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 70 587,94 грн.

Позивач посилається на Указ Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», де у п.2 вказано, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У звязку з чим, просить суд визнати за нею право на земельну ділянку (пай), розміром 4,0 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 70 587, 94 грн. із земель державного земельного запасу і резервного фонду Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області.

23.07.2018 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

21.08.2018 ухвалою суду у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, оскільки спір виник у галузі земельних відносин.

16.10.2018 залучено співвідповідача у справі Петриківську районну державну адміністрацію, при тому, що позов повязаний з визнанням права на земельну частку (пай), а відповідачем у таких справах є районна державна адміністрація, що узгоджується з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004.

27.12.2018 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлений позов з наведених у ньому підстав та просила його задовольнити у повному обсязі. Також позивач надала пояснення, в яких розповіла суду, що лише півроку тому дізналася про наявність її в списку членів ксп «Оріль», і як їй пояснили, вона має право на земельну частку (пай) із земель колективної власності, у звязку з чим вирішила звернутися до суду за захистом своїх прав. В підготовчому судовому засіданні надала копію Державного акту на право колективної власності на землю, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Оріль» Петриківською районною радою Петриківського району Дніпропетровської області 27.03.1996, серії ДП, де в списку громадян-членів КСП вона значиться під № 28.

Представник відповідача ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнав. Зазначив, що позивачем не надано доказів свого права на частку майна підприємства, а сам факт членства у колгоспі та тривалий термін роботи в інших організаціях до створення КСП й отримання державного акту на право колективної власності на землю не є підставою для отримання земельної частки у новоствореному КСП. Також надано копію Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «Оріль» Єлизаветівською сільською радою Петриківського району 26.01.1998, серії ДП № 000142, де в списку громадян-членів КСП під № 28 ОСОБА_1 не значиться. Крім того, зауважив, що ніщо не заважало позивачу звернутися за захистом своїх прав протягом 3 річного строку позовної давності з моменту припинення трудових відносин з ксп, тобто з 1999 року.

Представник співвідповідача - Петриківської районної державної адміністрації до суду не зявився. Надіслали клопотання, в якому не заперечували проти позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) повністю. Зокрема, надіслали копії державних актів на право колективної власності на землю серії ДП від 27.03.1996, серії ДП № 000142 разом з Списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за нею права на земельну частку (пай).

Згідно письмових пояснень представників третьої особи, які надійшли до суду вказано, що у цивільних справах, пов'язаних із паюванням земель, зокрема про визнання права на земельну частку (пай), відповідачами є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі. Додано заяву про застосування строку позовної давності, оскільки викладені обставини у позові виникли 19 років тому, а позивачем не надано поважності причин пропуску такого терміну. Звернули увагу, що право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає з моменту передачі членам КСП державного акту на право колективної власності на землю.

Дослідивши надані докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду.

Згідно копії трудової книжки серії БТ-І № 4041297 заповненої на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 27.06.1993 року по 11.06.1996 рік та з 01.07.1996 по 10.03.1999 була членом та працювала дояркою у колгоспі «Оріль» Петриківського району Дніпропетровської області. (а.с.4-5).

Долучено копію Державного акту на право колективної власності на землю, серії ДП, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Оріль» Петриківською районною Радою народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області від 16.03.1995 № 14-ІІІ/ХХІІ. У акті зазначено те, що власнику землі передається у колективну власність 8651,6 гектарів землі у межах згідно з планом, для сільськогосподарського використання (а.с.43-44).

Додано список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, де за № 28 значиться ОСОБА_1 (а.с.47-48).

У справі наявна копія листа з Відділу у Петриківському районі міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Камянське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, від 19.06.2018, № П-366/0-23.2534-373/152-18, де зазначено, що згідно державного акта на право колективної власності на землю, виданого ксп «Оріль» Єлизаветівською сільською радою 27 березня 1996 року на підставі рішення сільської ради від 16 березня 1995 року за № УІ-31, ОСОБА_1 є у списку громадян-членів ксп «Оріль» за № 28. Розмір земельної частки (паю) по ксп «Оріль», 4,0 умовних кадастрових гектара; нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 70 587,94 грн. (а.с.9).

Позивач долучив лист з Відділу питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, де зазначено, що КСП «Оріль» було припинено діяльність шляхом реорганізації в СВК «Правда» на підставі Протоколу № 4 від 21 квітня 2000 року, згідно чого Петриківською районною державною адміністрацією 14 червня 2000 року було проведено державну перереєстрацію (а.с.77).

Згідно ч. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Кожному громадянину України, згідно статті 14 Конституції України гарантується право на землю.

Пунктом 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

У п.2 цього ж Указу Президента вказано, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства.

Право колективної власності на землю також передбачалось ст.10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», в редакції станом на 21.01.1994 року, згідно ч.4. якої члену підприємства, який побажав вийти з його складу для організації селянського (фермерського) господарства, земельна ділянка надається із земель запасу, а в разі їх відсутності - із земель підприємства, придатних для сільськогосподарського виробництва, в частині, що припадає на одного члена колективу.

Таким чином, право на одержання земельної частки (паю) у членів колективного сільськогосподарського підприємства виникає з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю цьому підприємству, членом якого він є.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95(720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Отже, на момент розпаювання землі та отримання і реєстрації колективним сільськогосподарським підприємством «Оріль» державного акту на право колективної власності на землю позивач дійсно являвся членом цього підприємства, включений до списку членів, які мають право на земельну частку (пай), розмір якого підтверджується листом Відділу у Петриківському районі міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Камянське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, від 19.06.2018, № П-366/0-23.2534-373/152-18.

Однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) позивач не отримала, а про те, що вона включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) дізналася після отримання листа № П-366/0-23.2534-373/152-18 начальника міськрайонного управління, тобто 19.06.2018.

Тому доводи представника Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області, який просив застосувати щодо спірних правовідносин положення цивільного законодавства про позовну давність, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно матеріалів справи, про порушення свого права позивач дізналася лише 19.06.2018, вказане не заперечувалось останньою в судовому засіданні.

Судом приймаються до уваги такі доводи позивача, оскільки вони підтверджуються наявними в матеріалах справи та безпосередньо дослідженим судом письмовими доказами, зокрема, вищевказаним письмовим повідомленням Відділу у Петриківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Датою звернення до суду є 20.07.2018, а тому суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено.

Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право ОСОБА_1 на спірну земельну частку (пай), а тому позов має бути задоволено.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Судовий збір сплачений в повному обсязі, слід залишити за позивачем, оскільки позивач у своїй заяві просила сплачений нею судовий збір з відповідача не стягувати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264, 265 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Єлизаветівської сільської ради, Петриківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну ділянку (пай), розміром 4,0 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 70587,94 грн. із земель державного земельного запасу і резервного фонду Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 1 лютого 2019 року.

Суддя ОСОБА_4