Справа № 369/3119/18
Провадження №2/369/289/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участі представника третьої особи ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву третьої особи ОСОБА_1 про відвід суддіпо цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державної організації Вишневського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, треті особи: ОСОБА_1 , Державна організація Координаційний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, державна організація регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області, ФОП ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності щодо ненадання щорічної відпустки незаконною, поновлення на роботі, зобов`язання надати щорічну відпустку та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

21.08.2019 року у судовому засіданні третьою особою ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючій судді Дубас Т.В. в порядку ст. 36 ЦПК України. Дана заява мотивована тим, що суддею надається перевага інтересам позивача ОСОБА_2 , обмежуючи права інших осіб. Крім того, вважає, що є обґрунтовані підстави того, що суддя Дубас Т.В. заінтересована у результаті розгляду справи та існують обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши заяву про відвід, вважає, що заявлений відвід не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Тому, суд вважає, що посилання заявника на наявність підстав для відводу судді не є обґрунтованими та підтвердженими відповідними доказами, у зв`язку з чим заява про відвід судді є необґрунтованою та підлягає вирішенню іншим суддею, визначеним в порядку ст.33 ЦПК України, а провадження у справі підлягає зупиненню.

Враховуючи викладено та керуючись ст.ст. 36-40, ст.252 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Вважати заявлений відвід судді необґрунтованим.

Передати заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Провадження по справі зупинити до вирішення питання про відвід.

Ухвала в частині зупинення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 22.08.2019 року.

Суддя: Дубас Т.В.