13.08.2019 Справа № 337/3143/18
Провадження № 2/337/129/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запорожжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережне районне відділення електричних мереж) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, судових витрат,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

У позові зазначив, що між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією № 569505200 від 15.06.2017 року на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.33 цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести зміни, доповнення або розірвати.

Відповідно до п.1 Договору енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт енергоустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов`язується оплачувати вартість одержаної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором.

Відповідачі в порушення умов договору не виконували своїх обов`язків належним чином, щодо сплати за надані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 4531 грн. 52 коп., з причини несплати рахунків, починаючи з 01.11.2017 року по 01.07.2018 року. Зазначені рахунки були виставлені на оплату за спожиту електричну енергію у період з 01.10.2017 року по 01.07.2018 року. Просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму боргу, а також стягнути судові витрати.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 18.02.2019 року вказана справа передана у провадження судді Гнатик Г.Є. у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_3 та 20.02.2019 року ухвалою судді прийнята у провадження та призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

11.03.2019 року від відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження.

Ухвалою судді від 12.03.2019 року визначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03.05.2019 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

До початку судового слухання, представник позивача надав заяву, у якій зазначив, що відповідачами повністю сплачено суму заборгованості квитанціями від: 04.04.2019 року, 25.05.2019 року, тому поросив стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору.

У судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що на час звернення з позовом до суду у відповідачів існувала заборгованість за надані послуги, потім були зараховані платежі у яких не було зазначено за який період проводилася оплата і позивачем була зменшена сума заборгованості. На теперішній час заборгованість відповідачами сплачена повністю у 2019 році, що підтверджує визнання ними заявлених позовних вимог, тому просить стягнути понесені по справі судові витрати.

У судове засідання відповідачі не з`явилися, поважну причину не явки сулу не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Огійченко Є.В., позов в частині стягнення суми судового збору не визнала. Суду пояснила, що усі платежі повинні бути враховані бо сплачувалися за договором, а з 2017 року за номером рахунку, відкритому на ім`я відповідачки, які не були враховані своєчасно, а їх сума врахована була вже після подачі позову до суду. Проти стягнення суми судового збору заперечує, вважає що у відповідачів не було заборгованості на день звернення з позовом до суду у 2018 році. Ту суму боргу, яка сплачена у 2019 році, відповідачі погасили після попередження про відключення електропостачання у 2019 році.

Після перерви у судовому засіданні представник позивача та представник відповідача- адвокат Огійченко Є.В. подали до суду письмові заяви про розгляд справи у подальшому без їх участі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією № 569505200 від 15.06.2017 року на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

За період з 01.11.2017 року по 01.07.2018 року було спожито електроенергію споживачем на суму 4531 грн. 52 коп. Відповідачі в порушення норм ПКЕЕН не виконували свої обов`язки належним чином і в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію, та до 2019 року у добровільному порядку заборгованість повністю не була сплачена.

Правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюється Правилами користування електричної енергії для населення затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року за № 1357.

Відповідно п.7 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкту повинен звернутися до енергопосточальника для укладення договору про користування електричною енергією.

Згідно з положень ПКЕЕН розрахунок населення за спожиту електроенергії є календарний місяць.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Огійченко Є.В. зазначила, що позивачем при подачі позову до суду не було враховано усі проведені відповідачами платежі, тому позивач зазначив суму заборгованості 4531 грн. 52 коп. у першому позові, а після врахування усіх платежів цю суму боргу зменшив до 951 грн. 60 коп.

Вказане підтвердив представник позивача та зазначив, що сума боргу була зменшена, та заборгованість відповідачами сплачена у квітні та травні 2019 року.

Враховуючи, що на час розгляду справи судом відповідачі повністю сплати суму заборгованості, що підтвердив у судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги позивача у частині стягнення з відповідачів суми боргу, задоволенню не підлягають.

Що стосується стягнення суми понесених позивачем судових витрать, варто зазначити наступне.

При зверненні до суду з позовом 19.07.2018 року позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1762 грн., що відповідало Закону України «Про судовий збір» та встановленим цим законом ставкам суми судового збору.

Про існування заборгованості по оплаті за надані послуги відповідачам було відомо, ними заборгованість визнана частково та квитанціями від 04.04.2019 року було сплачено заборгованість в розмірі 424 грн. 32 коп., квитанцією від 25.05.2019 року суму заборгованості в розмірі 491 грн. 92 коп.

Незважаючи на розмір суми заборгованості, позивачу підлягала до сплати сума судового збору у розмірі 1762 грн. на час подачі позову до суду, а тому доводи представника відповідача- адвоката Огійченко Є.В. про те, що не має підстав для стягнення з відповідачів суми сплаченого судового збору при зверненні до суду, є безпідставними.

Враховуючи вказане вище, суд вважає що позовні вимоги позивача щодо стягнення суми сплаченого судового збору підлягають задоволенню.

Керуючись Правилами користування електричною енергією для населення, ст.509, 526, 541, 610, 611 ЦК , ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережних районних електричних мереж ( поточний рахунок № НОМЕР_1 АТ «Мета Банк» МФО 313582, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 881 грн. з кожного окремо.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г.Є. Гнатик