Справа № 635/6080/19
Провадження № 6/635/266/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.,

при секретарі - Крилєвській І.А.,

району Харківської області подання Міськрайонного відділу Державної виконавчої служби по Харківському району та м.Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без тимчасового вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2019 року державний виконавець Міськрайонного відділу Державної виконавчої служби по Харківському району та м.Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківської області Харченко Д.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобо*язання, покладеного на нього рішенням Московського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за довогорами позики від 23 жовтня 2007 року та 01 лютого 2008 року на загальну суму 230325 грн. 66 коп., у зв`язку з тим, що боржник добровільно борг не сплачує, місце його проживання (перебування) невідоме.

Державний виконавець Харченко Д.О. у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі.

Оскільки сторони виконавчого провадження у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Міськрайонного відділу Державної виконавчої служби по Харківському району та м.Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківської області перебуває виконавче провадження №26140445 з примусового виконання виконавчого листа №2-9035/10, виданого 30 березня 2011 року Московським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за довогорами позики від 23 жотвня 2007 року та 01 лютого 2008 року на загальну суму 230325 грн. 66 коп. /а.с.5-7/

21 квітня 2011 року старшим державним виконавцем Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Борусовською М.Б. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа /а.с.8/.

06 вересня 2012 року державним виконавцем Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Живага О.В. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження /а.с.9/.

В ході примусового виконання рішення суду державними виконавцями були направлені запити до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії.

Згідно з отриманими відповідями боржник ніде не працює, пенсію не отримує, відкритих банківських рахунків не має, за ним не зареєстровано транспортних засобів та нерухомого майна.

Судом встановлено, що в ході проведення виконавчих дій майна, належного боржнику та на яке можливо звернути стягнення згідно з законом, не виявлено, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Боржник не отримує доходів та не працює за трудовим чи цивільно-правовим договорами, що унеможливлює вчинення виконавчих дій за місцем роботи чи отримання доходу боржником.

З матеріалів, доданих до подання вбачається, що боржник ОСОБА_1 неодноразово змінював місце свого проживання, про що повідомляв відповідні відділи Державної виконавчої служби та одночасно звертався з клопотаннями про передачу виконавчого провадження до відділу Державної виконавчої служби за місцем свого проживання, таким чином він обізнаний про існування виконавчого провадження про стягнення з нього боргу.

На підставі актів державних виконавців від 26 вересня 2018 року, 08 жовтня 2018 року, 18 грудня 2018 року, 07 червня 2019 року, копії яких містяться в матеріалах подання, встановлено, що боржник за адресами, які він вказував у своїх заявах, а саме: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 »; АДРЕСА_4 не зареєстрований та не мешкає.

Боржник з 2001 року не вчинює жодних дій з виконання рішення Московського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2010 року та не погасив заборгованість, місцезнаходження його невідоме і у рамках виконавчого провадження встановити його не виявилось можливим.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання рішення.

З аналізу діючих норм Закону можна дійти висновку, що подання приватного виконавця до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон може бути задоволено судом у разі наявності даних про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, сукупністю доказів, які виконавець зазначає у поданні та до якого мають бути долучені відповідні письмові докази на підтвердження цих обставин, зокрема, матеріали виконавчого провадження про те, що приватним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи по виконанню рішення суду, боржник перешкоджає чи ухиляється від виконання рішення.

Відповідно до приписів ст.33 Конституції України право кожного вільно залишити територію України може бути обмежено лише законом.

Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року №261/2008 визнається за необхідне вжиття додаткових заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав людини щодо належного виконання рішень судів. Згідно з п.2 ч.2 цього Указу повинен бути врегульований порядок виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов*язання, покладені на них рішенням судів.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За правилом п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань - до виконання цих зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру неподання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно не з`являтися на вимогу виконавця; не надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження". Зокрема, державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

З аналізу приписів ст.76 ЦПК України у системному зв`язку з п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що на державного виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також те, що на даний час державним виконавцем вчинені всі передбачені законом заходи по виконанню рішення суду, але боржник ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду, то суд приходить до висновку, що поддання є обгрунтованим та підлягає задоволенню, тому вважає за необхідне з метою забезпечення виконання рішення суду вжити заходи шляхом встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №2-9035/10, виданим 30.03.2011 року Московським районним судом міста Харкова про стягнення на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 230325 грн. 66 коп.

При цьому суд враховує, що оскільки за адресою: АДРЕСА_4 , зазначеною самим боржником, останній відсутній та ніколи не мешкав, то останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника ОСОБА_3 є адреса, вказана у виконавчому листі, а саме - АДРЕСА_5 .

На підставі викладеного, ст.ст.33, 129-1 Конституції України, ст.ст.11, 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання Міськрайонного відділу Державної виконавчої служби по Харківському району та м.Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без тимчасового вилучення паспортного документу - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_5 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта (проїзного документу) до виконання ним зобов`язання, покладеного на нього судовим рішенням Московського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2010 року (виконавчий лист №2-9035/10 від 30 березня 2011 року)

Виконання ухвали покласти на Адмінстрацію Державної прикордоннї служби України, (01034, м.Київ, вул.Володимирська, 26).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16 серпня 2019 року.

Суддя Н.Л. Панас