ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/419/19 Справа № 175/1133/17 Суддя у 1-й інстанції - Воздвиженський О.Л. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ПАТ "Акцент-Банк" звернулося із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1про стягнення заборгованості, визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу.

Позов мотивований тим, 27.08.2015 р. заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №АВ00А+000031 від 27.08.2015р. ОСОБА_3 виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України.

Відповідно до умов Договору фінансового лізингу №АВ00А+000031 від 27.08.2015р. ОСОБА_3 отримав від ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» у платне користування автомобіль марки HYUNDAI, модель: i20, рік випуску: 2014, тип ТЗ: легковий хетчбек-В, код кольору-колір: 2-синій, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію зазначений автомобіль належить на праві власності ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». Проте, ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за вказаним договором не виконав, у зв'язку з чим, відповідно до наданого суду розрахунку суми заборгованості, станом на 09.03.2017 р. заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу складає 245 087,96 грн., яка складається з: - заборгованості по залишку вартості предмету лізингу: 192 302,30 грн.; - заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу: 35 253,03 грн.; - заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу: 5 625,76 грн.; - заборгованості за пенею: 11 906,87 грн..

В якості забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 за Договором №АВ00А+000031 від 27.08.2015р., ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» 27 серпня 2015 року уклало з ОСОБА_2 договір поруки, за яким остання зобов'язалася перед ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» відповідати за виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що випливають з Договору фінансового лізингу.29.08.2015р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на підставі довідки-рахунку №ААЕ300090 від 29.08.2015р. перереєстрували транспортний засіб - автомобіль марки HYUNDAI, модель: i20, рік випуску: 2014, тип ТЗ: легковий хетчбек-В, код кольору-колір: 2-синій, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, тобто ОСОБА_4 від імені ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» продав вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_5

Вказана довідка-рахунок №ААЕ300090 від 29.08.2015р. була завірена ЦБДР при МВС України м. Києві.ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» зазначає, що ОСОБА_4 та особа, яка підписала довіреність №29 від 29.08.2015 р. не являються його співробітниками та ніколи ними не були. Більш того, підпис який стоїть на довіреності не співпадає з підписом керівника споживчого кредитування ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», який має право підписувати такого роду довіреності. Отже, довіреність №29 від 29.08.2015 р. на отримання цінностей є недійсною та за своїм текстом не надає право на продаж транспортного засобу.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року задоволені позовні вимоги банку та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за Договором фінансового лізингу у розмірі 192302,30 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за Договором фінансового лізингу за Договором поруки суму боргу у розмірі 1000 грн.; визнано недійсною довіреність №29 від 29.08.2015 р. видану від імені Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на ім'я ОСОБА_4 з моменту її вчинення; визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки HYUNDAI, реєстраційний номер: НОМЕР_2 оформлений Довідкою-рахунком №ААЕ300090 від 29.08.2015 року на ім'я ОСОБА_5; скасовано державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки HYUNDAI та визнано недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 01.09.2015 року, видане сервісним центром МВС України в м. Києві про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки HYUNDAI на ім'я ОСОБА_5; скасовано державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки HYUNDAI та визнано недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 22.10.2015 року, видане сервісним центром МВС України в м. Черкаси про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки HYUNDAI на ім'я ОСОБА_1. витребувано у ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки HYUNDAI, модель: i20, рік випуску: 2014, тип ТЗ: легковий хетчбек-В, код кольору-колір: 2-синій, №кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_5 та передано його представникам Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»; зареєстровано транспортний засіб HYUNDAI, модель: i20, рік випуску: 2014, тип ТЗ: легковий хетчбек-В, код кольору-колір: 2-синій, №кузова/шасі: НОМЕР_1 - за Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК», надавши повноваження представникам Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки HYUNDAI, модель: i20, рік випуску: 2014, тип ТЗ: легковий хетчбек-В, код кольору-колір: 2-синій, №кузова/шасі: НОМЕР_1.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за договором фінансового лізингу не виконав, а тому у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку. При цьому, суд першої інстанції вважав такими, що підлягають задоволенню й вимоги банку щодо стягнення з ОСОБА_2, як поручителя за договором фінансового лізингу від 27.08.2015 року заборгованості у розмірі 1000 грн. Судом вказано, що ПАТ «Акцент-Банк» не мав жодного відношення до самого правочину, жодним чином не бажав настання наслідків у вигляді переходу права власності на транспортний засіб до третіх осіб та не мав волі до укладання довідки-рахунку від 29.08.2015р., хоча був власником транспортного засобу, який ОСОБА_4 був від імені банку проданий ОСОБА_5, однак ПАТ «Акцент-Банк» не отримав вартості майна, а тому суд вважав, що при укладенні довідки-рахунку було порушено вимоги ч.3, 5 ст. 203 ЦК України. Довіреність №29 від 29.08.2015 р. не є такою, що вчинена у формі передбаченій ЦК України та не відповідає волевиявленню позивача, оскільки не видавалась ним, зокрема не підписувалась посадовою особою останнього. Тобто, довідка-рахунок від 29.08.2015 року вчинено за довіреністю, яка підлягає визнанню недійсною, а тому форма договору на відчуження транспортного засобу не дотримана, тож цей договір також є недійсним. Також, встановивши факт вибуття автомобіля марки HYUNDAI з володіння ПАТ «Акцент-Банк» не з його волі, фактичне користування автомобілем ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, суд вважав, що вимоги позивача щодо скасування державної реєстрації прав власності на автомобіль, визнання недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_1 витребування з чужого незаконного володіння від ОСОБА_1 транспортний засіб на користь ПАТ «Акцент-Банк» та реєстрацію за останнім права власності на зазначений автомобіль також підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив вказане рішення скасувати в частині позовних вимог, які стосуються його та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовні вимоги банку ґрунтуються на договорі фінансового лізингу від 27 серпня 2015 року до якого він не має ніякого відношення. Апелянт вказує, що спірний автомобіль на даний час є предметом злочину (речовим доказом) в кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Акцент-Банк" суд першої інстанції виходив з доведеності вказаних вимог.

З вказаним висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Так, матеріалами справи встановлено, що 27.08.2015 року заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №АВ00А+000031 від 27.08.2015р. ОСОБА_3 виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті.

Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України.

Відповідно до умов Договору фінансового лізингу ОСОБА_3 отримав від ПАТ "Акцент-Банк" у платне користування автомобіль марки HYUNDAI, модель: i20, рік випуску: 2014, тип ТЗ: легковий хетчбек-В, код кольору-колір: 2-синій, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію зазначений автомобіль належить на праві власності ПАТ "Акцент-Банк".

ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за вказаним договором не виконав, у зв'язку з чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості, станом на 09.03.2017 року за фактичний строк користування предметом лізингу складає 245087,96 грн., з яких: - заборгованості по залишку вартості предмету лізингу: 192 302,30 грн.; - заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу: 35 253,03 грн., - заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу: 5 625,76 грн.; - заборгованості за пенею: 11 906,87 грн..

В якості забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 за Договором від 27.08.2015 року, ПАТ "Акцент-Банк" уклало з ОСОБА_2 договір поруки , за яким вона зобов'язалася відповідати за виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань у розмірі 1000 грн., що випливають з Договору фінансового лізингу від 27.08.2015 року.

Встановивши, що ОСОБА_3 не виконав свої обов'язків за договором, - суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором фінансового лізингу в сумі 192 302,30 грн. та з ОСОБА_2, як поручителя за договором фінансового лізингу 1000 грн..

Законність рішення в цій частині не перевіряється, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ "Акцент-Банк" в частині визнання недійсної довіреності, договору купівлі-продажу автомобіля, скасування держаної реєстрації прав власності на автомобіль, визнання недійсним свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, витребування у ОСОБА_1 автомобіля, реєстрації права власності за Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що 29.08.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на підставі довідки-рахунку №ААЕ300090 від 29.08.2015 року перереєстрували транспортний засіб - автомобіль марки HYUNDAI, модель: i20, рік випуску: 2014, тип ТЗ: легковий хетчбек-В, код кольору-колір: 2-синій, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, тобто ОСОБА_4 від імені ПАТ "Акцент-Банк" продав вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_5

Вказана довідка-рахунок №ААЕ300090 від 29.08.2015р. була завірена ЦБДР при МВС України м. Києві.

Позивач вказує, що ОСОБА_4 та особа, яка підписала довіреність №29 від 29.08.2015 року не являються його співробітниками та ніколи ними не були. Більш того, підпис який стоїть на довіреності не співпадає з підписом керівника споживчого кредитування ПАТ "Акцент-Банк", який має право підписувати такого роду довіреності. Отже, довіреність №29 від 29.08.2015 року на отримання цінностей є недійсною та за своїм текстом не надає право на продаж транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним

Згідно ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Банком ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було надано доказів на підтвердження наявності оскаржуваної довіреності, виданої ПАТ "Акцент-Банк" на ім'я ОСОБА_4

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року витребовувалися у ПАТ "Акцент-Банк" докази по справі, а саме: належним чином завірені копія та оригінал довіреності № 29 від 29 серпня 2015 року, виданої на ОСОБА_4, належним чином завірену копію спірного договору фінансового лізингу, витяг з особистого рахунку за договором фінансового лізингу з моменту укладення договору та по час надання відповіді.

Однак, ПАТ "Акцент-Банк" своїм листом повідомив апеляційний суд про відсутність витребуваних судом доказів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем взагалі не надано спірну довіреність, видану ПАТ "Акцент-Банк" на ім'я ОСОБА_4 та доказів на підтвердження незаконності укладення угод щодо продажу вищевказаного автомобіля, укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та в подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги банку в частині визнання недійсної довіреності, договору купівлі-продажу автомобіля, скасування держаної реєстрації прав власності на автомобіль, визнання недійсними Свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, витребування у ОСОБА_1 автомобіля, реєстрації права власності за ПАТ "Акцент-Банк" задоволенню не підлягають в зв'язку із їх недоведеністю.

Зважаючи, що позивачем є юридична особа - банківська установа, яка має в своєму підпорядкуванні юридичний відділ, - зазначене вказує лише на те, що представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та диспозитивність цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На зазначене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що призвело до неправильного вирішення спору та ухвалення неправомірного рішення.

Враховуючи зазначені норми закону, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, в зв'язку із чим оскаржуване рішення як таке, що ухвалене у порушення вимог матеріального та процесуального права підлягає скасуванню в частині визнання недійсною довіреності, договору купівлі-продажу автомобіля, скасування держаної реєстрації прав власності на автомобіль, визнання недійсними Свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, витребування у ОСОБА_1 автомобіля, реєстрації права власності за ПАТ "Акцент-Банк" та ухваленню в цій частині нового судового рішення .

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року в частині визнання недійсної довіреності, договору купівлі-продажу автомобіля, скасування держаної реєстрації прав власності на автомобіль, визнання недійсними Свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, витребування у ОСОБА_1 автомобіля, реєстрації права власності за Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" - скасувати.

У задоволенні позову в частині визнання недійсної довіреності, договору купівлі-продажу автомобіля, скасування держаної реєстрації прав власності на автомобіль, витребування у ОСОБА_1 автомобіля, реєстрації права власності за Публічним акціонерним товариством "Акцент-Банк" - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 31 січня 2019 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко