Справа № 661/5680/18
Провадження № 2-о/661/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Матвєєвої Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Антонової В.В.,

представника заявника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Представник заявника адвокат ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період часу з 06 жовтня 1982 року по 24 серпня 1991 року на території України, а саме в с. Урожайне Бериславського району Херсонської області, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є особою без громадянства, яка 01.10.1997 року прибула до України з Республіки Казахстан та з 14.06.2012 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Нова Каховка, Херсонської області, однак її рідна баба по лінії матері ОСОБА_3, 18 січня 1997 року отримала паспорт громадянина України серії МО № 276255, виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області, з відміткою про реєстрацію у с. Урожайне Бериславського району з 06.10.1982 року. У листопаді 2018 році з метою отримання громадянства України та паспорта громадянина України заявниця звернулася до Новокаховського міського сектору УДМС України в Херсонській області, де їй було відмовлено в усній формі, у зв'язку із тим, що факт проживання ОСОБА_3 на території України до 24 серпня 1991 року документально не підтверджено.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала із наведених в ній підставах та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, у поданих до суду письмових поясненнях, просив справу розглядати у його відсутність, а в задоволенні вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, з наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_2 є особою без громадянства, яка 01.10.1997 року прибула до України з Республіки Казахстан та з 14 червня 2012 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Нова Каховка, Херсонської області, що підтверджується безстроковою посвідкою на постійне проживання в Україні серії ХС № 051128, виданої ВГІРФО УМВС на підставі Закону України «Про імміграцію» 16 березня 2012 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЖМ № 305317, виданого повторно районним ЗАГС м. Атбасар Целіноградської області 22 грудня 1983 року, актовий запис №171, вбачається, що заявниця народилась 08 квітня 1983 року у м. Атбасар Атбасарського району Целіноградської області, Казахстанської РСР, у графі «батько» зазначено ОСОБА_4, у графі «мати» - ОСОБА_5.

Згідно копії довідки про одруження, виданої відділом забезпечення та контролю за РАГС та апостілювання Департаменту юстиції Акмолинської області, вбачається, що після реєстрації шлюбу прізвище матері заявниці змінено з «Харцану» на «Філімову».

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-РЕ № 410096, виданого повторно міським бюро ЗАГС м. Гусєв Калінінградської області 04 вересня 1981 року, актовий запис 273, вбачається, що ОСОБА_6 народилася 04 вересня 1965 року у м. Гусєв Калінінградської області, РСФСР, у графі «батько» зазначено ОСОБА_7, у графі «мати» - ОСОБА_8.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БМ № 478049, виданого Республіканським архівом ЗАГС МССР 23 лютого 1989 року, актовий запис № 135, вбачається, що після розірвання шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на «Бантя».

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-СЮ № 256218, виданого міським ЗАГС м. Балхаш Карагандинської області 25 липня 1972 року, актовий запис № 418, вбачається, 25.07.1972 року ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, уклали шлюб, після укладення шлюбу ОСОБА_10 присвоєно прізвище «Хмилко».

З копії паспорта серії МО № 276255, виданого Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 18.01.1997 року, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 06 жовтня 1982 року зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_5.

З копії домової книги на будинок № 29 по вулиці Миру в с. Урожайне Бериславського району Херсонської області, вбачається факт реєстрації ОСОБА_3 за вказаною адресою з 16 червня 1989 року, про що мається відповідна відмітка.

З пояснень свідка ОСОБА_3 слідує, що вона приїхала на територію України в 1982 році, проживала весь час в ІНФОРМАЦІЯ_6, працювала в бухгалтерії, обліковцем молока та іншій роботі. ОСОБА_2 є її онучкою, яка має намір проживати на території України, але їй відмовлено у видачі паспорту громадянина України.

Зазначеним підтверджується те, що до 24 серпня 1991 року баба заявниці проживала на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_7, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 р.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Враховуючи те, що факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період часу з 06 жовтня 1982 року по 24 серпня 1991 року на території України, а саме в с. Урожайне, Бериславського району, Херсонської області, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду справи та узгоджується з доводами, викладеними у заяві та письмовими доказами, а встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для отримання права на отримання громадянства України та паспорта громадянина України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 258, 259, 265, 293, 294, 315, 318, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період часу з 06 жовтня 1982 року по 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України, а саме в с. Урожайне, Бериславського району, Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Новокаховський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Матвєєва