Справа № 383/1040/18
Номер провадження 2/383/49/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Потапчук Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3, (в режимі відеоконфернеції),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області, в залі засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу № 383/1040/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Рось» про визнання недійсним договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 через представника адвоката ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Рось», у якому збільшивши позовні вимоги (а.с.64-65) просила визнати недійсним договір оренди землі від 07 жовтня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Рось», щодо земельної ділянки площею 9,64 га, розташованої на території Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Позов обґрунтовано тим, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №003195, виданого 29.03.2002 року Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області, ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки №233 площею 9,64 га, розташованої на території Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Вказану земельну ділянку позивач передала в оренду відповідачу ТОВ Агрофірма «Рось», уклавши з ним 07.10.2011 року типовий договір оренди землі строком на 7 років, тобто до 07.10.2018 року, який зареєстрований 23.12.2011 року Відділом у Бобринецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі Договір).

Вказує, що у п.8 Договору було чітко зазначено термін його дії, написано «7,0» та прописом добавлено «(сім)», але відповідач в односторонньому порядку змінив істотні умови даного договору оренди землі, дописавши перед цифрою сім цифру один та прописом добавив «надцять», чим без згоди та волевиявлення позивача збільшив термін його дії на 10 років. Після чого даний Договір відповідач зареєстрував 19.06.2017 року у державного реєстратора Бобринецької районної державної адміністрації ОСОБА_4

Про дані вказані обставини ОСОБА_1 стало відомо на початку серпня 2017 року, у звязку з чим вона 05.08.2017 року звернулась до Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про підробку договору оренди землі.

За даним фактом Бобринецьким ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області внесені відомості 31.10.2017 року про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000591 в ході розслідування якого проведена судово-технічна експертиза документів, згідно висновку якої від 19.07.2018 року №2087/2088/18-27 встановлено, що у п.8 Договору первинно було виконано рукописний запис «7,0 (сім)» змінений на теперішній «17,0 (сім)-надцять», шляхом дописування цифри «1» попереду первинного запису «7,0 (сім)» та дописування запису «-надцять» після первинного запису «7,0 (сім)».

Ухвалою суду від 21.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано докази (а.с.28-30).

Ухвалою суду від 06.11.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції з Кіровського районного суду м. Кіровограда (а.с.83-84).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Подав відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що про виправлення в тексті договору, які стосуються строку його дії, позивач не знала, оскільки їй не було надано примірник договору після державної реєстрації у Відділі у Бобринецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка була здійснена відповідачем 23.12.2011 року. На вимогу позивача, приблизно на початку серпня 2017 року, уповноваженою особою ТОВ «Агрофірма «Рось» ОСОБА_5 їй було надано копію даного договору оренди. Отримавши примірник договору позивач побачила в ньому зазначену дописку (а.с. 61-63). Також, просив стягнути з відповідача на користь позивача вартість судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. У наданому відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що між сторонами був укладений спірний договір оренди землі від 07.10.2011 року строком на 17 років, який був підписаний позивачем 11.10.2011 року та 23.12.2011 року зареєстрований Відділом у Бобринецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за №01085. У звязку зі змінами в законодавстві щодо процедури реєстрації договорів оренди землі у період після укладення спірного договору, відповідач здійснював дії по державній реєстрації (перереєстрації) належних йому прав користування (оренди) землею, у тому числі і по договору, укладеного з позивачем. Зазначений договір укладався відповідно до законодавства України, що діяло на час його укладення, на основі Типової форми договору оренди землі, затвердженої постановою КМУ від 03.03.2004 року №220. Сторонами використовувався друкований бланк відповідної форми договору, індивідуальні реквізити якого вносились прописом саме шляхом вписування/дописування, з огляду на домовленості сторін під час його укладення. Всі записи (дописи) в тексті договору, у тому числі встановлені висновком судово-технічної експертизи, могли бути виконаними і фактично виконувались виключно до моменту його підписання сторонами, з відома та за згодою сторін, тобто не пізніше 11.10.2011 року. Вказаний порядок оформлення договору та заповнення його реквізитів, зокрема і шляхом дописування, не суперечить законодавству України, не має наслідком його недійсність (нікчемність). Вказує, що впродовж понад 6 років з моменту укладення договору, у позивача не виникало жодних претензій щодо змісту договору, його істотних умов чи порядку виконання орендарем своїх зобовязань (а.с.38-39). Також подав клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача 3750 грн. судових витрат на оплату професійної правничої допомоги (а.с.114-115).

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 9,64 га, розташованої на території Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №003195, виданого 29.03.2002 року Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області (а.с.9).

07 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Рось» як орендарем укладено договір оренди землі, за яким обєктом оренди є земельна ділянка загальною площею 9,64 га, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Бобринецькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23 грудня 2011 року за №01085 (а.с. 10, 55). Державна реєстрація вказаного договору проведена 15.06.2017 року державним реєстратором Бобринецької районної державної адміністрації ОСОБА_4, номер запису про інше речове право 20983188, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №89950128 від 19.06.2017 року (а.с.13).

Також сторонами договору підписано акт визначення меж земельних ділянок в натурі від 07 жовтня 2011 року та акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 07 жовтня 2011 року (а.с.11-12).

Згідно пункту 8 вказаного Договору надруковано «Договір укладено на» і рукописним способом дописано «17,0 (сім) надцять» років.

Позивач стверджує, що строк дії Договору був виправлений без її згоди та волевиявлення з 7 на 17 років шляхом внесення дописів щодо календарного часу тривалості договірних відносин у пункті 8.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 31.10.2017 року за №0000591, оригінал якого оглянуто судом у ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 05.08.2017 року звернулась до Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою про підробку договору оренди землі службовими особами ТОВ Агрофірма «Рось».

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження була призначена судово-технічна експертиза документів - договору оренди землі від 07.10.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Рось».

Згідно висновку експерта за результатами проведення вказаної експертизи №2087/2088/18-27 від 19.07.2018 року, у п.8 договору оренди землі від 07.10.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Рось», первинно було виконано рукописний запис «7,0 (сім), змінений на теперішній «17,0 (сім) надцять», шляхом дописування цифри «1» попереду первинного запису «7,0 (сім) та дописування запису «-надцять» після первинного запису «7,0 (сім)» (а.с.16-20).

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до положень частини першої статті 626 ЦК України та частини першої статті 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) істотною умовою договору оренди землі, зокрема є строк дії договору.

Правочин вважається таким, що укладений в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (ч.2 ст.207 ЦК України).

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, актами цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Зокрема ч.3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Аналізуючи вказані вище норми законодавства суд приходить до висновку, що волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливе вчинення правочину, що узгоджується з свободою договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документу, в якому фіксуються права та обовязки сторін. Дійшовши згоди щодо усіх істотних умов договору оренди, сторони складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

За наслідками проведеного дослідження встановлено, що у п. 8 договору оренди землі первинний строк дії договору 7 років був змінений на теперішній 17 років, шляхом внесення дописів щодо календарного часу тривалості договірних відносин.

Вказані дописи не обумовлені підписами сторін, також не зазначено і перед підписом орендодавця, що він ознайомлений з внесеними змінами до істотної умови договору, його строку та погоджується з ним, що не відповідає вимогам Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів».

Таким чином, судом встановлено, що в договорі оренди землі містяться незавірені виправлення (дописи) строку оренди з 7 на 17 років, вписування у бланк роздрукованого та підписаного договору не погоджувались з орендодавцем, тому не охоплювались його волевиявленням та суперечать первинному змісту цього правочину, що є підставою для визнання вказаного договору недійсним та задоволення позову в повному обсязі. При цьому, доводи представника відповідача про те, що в поземельній книзі на земельну ділянку, відкритій 23.12.2011 року, визначено строк дії договору 17 років суд оцінює критично та відхиляє, оскільки реєстрація договору проведена після його підписання сторонами 07 жовтня 2011 року, тобто його укладення.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Згідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 2-4 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 серпня 2018 року між ОСОБА_1 як замовником та адвокатом ОСОБА_2 як виконавцем був укладений договір про надання правничої допомоги, відповідно до якого виконавець зобовязався представляти інтереси замовника у справі про визнання недійсним договору оренди землі (а.с.98-99).

За результатами виконання зобовязань за договором про надання правничої допомоги, сторонами був підписаний акт виконаних робіт від 30.11.2018 року, в якому зазначений перелік виконаних адвокатом робіт та їх ціна (а.с.101).

Відповідно до даного акту вартість наданих адвокатом ОСОБА_2 послуг в загальній сумі становить 8000 грн., сплата яких ОСОБА_1 підтверджена квитанцією до прибуткового касового ордера №331 від 28.11.2018 року (а.с.100).

Відповідач не подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, та не довів того, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, а тому витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. підлягають стягнення з відповідача в повному обсязі.

Згідно квитанції №0.0..1 від 07.09.2018 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Зважаючи на наведенні вище положення та враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, понесені позивачкою судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. та витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн. слід стягнути з відповідача.

У звязку із задоволенням позову в повному обсязі, вимоги відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3750 грн. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 203, 207, 215, 626, 638, 792 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Рось» про визнання недійсним договору оренди землі - задовольнити повністю.

Договір оренди землі від 07 жовтня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Рось», зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Бобринецькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23 грудня 2011 року за №01085, щодо земельної ділянки площею 9,64 га, розташованої на території Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області - визнати недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Рось» на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору та 8000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, п.і. 27233.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Рось», Код , юридична адреса: с. Іванівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, п.і. 27130.

Повне судове рішення складено 04.02.2019 року.

Суддя І. М. Адаменко