Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 689/1889/17

провадження № 61-413св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Наталія Василівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2018 року у складі судді Баськова М. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Гринчука Р. С., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н. В., про визнання заповіту недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що вона та її чоловік впродовж тривалого часу доглядали за ОСОБА_3 , 13 червня 2016 року остання склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області, за яким вона заповіла їй усе своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . Вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 , однак нотаріус їй повідомила, що 13 червня 2017 року остання склала інший заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_2 .

Вважала, що заповіт від 13 червня 2017 року є недійсним, оскільки ОСОБА_3 була фізично і психічно нездорова, а з 05 червня 2017 року проходила лікування в Ярмолинецькій центральній районній лікарні Хмельницької області, де працює медичною сестрою відповідач, а тому на спадкодавця міг чинитися психічний тиск з приводу розпорядження її майном.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 вважала, що оспорюваним заповітом порушуються її права як спадкоємця, тому просила визнати недійсним заповіт від 13 червня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н. В.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у ході судового розгляду не зайшли підтвердження доводи позивача про недійсність заповіту ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 через відсутність волевиявлення заповідача внаслідок застосування до неї психічного насильства або не усвідомлення нею значення своїх дій та неможливістю керувати ними, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_3 розпорядилася належним їй майном на випадок смерті, склавши 13 червня 2017 року новий заповіт на користь ОСОБА_2 , яким був скасований попередній заповіт на користь ОСОБА_1 . При цьому позивачем не було доведено, що ОСОБА_3 , складаючи заповіт, не розуміла значення своїх дій та на неї чинився психічний тиск ОСОБА_2 з приводу розпорядження майном останньої.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у січні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати указані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було надано їй можливості подати всі необхідні докази та здійснити всі необхідні судово-медичні експертизи, оскільки діагнози, вказані у медичних картках покійної, на її думку, свідчать про неможливість усвідомлювати чи розуміти значення своїх дій та керувати ними, викликати необхідних свідків. Свідки з її сторони підтвердили, що до своєї смерті ОСОБА_3 була в неадекватному стані, не впізнавала знайомих. Крім того, вона вказує про той факт, що заповіт на ОСОБА_2 покійна склала за місяць до своєї смерті. ОСОБА_3 перебувала у Хмельницькому психоневрологічному диспансері на лікуванні, однак медичні експерти поверхово розглянули ці обставини. Також приватним нотаріусом не було внесено відомостей про скасування попереднього заповіту.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 січня 2019 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано з Ярмолинецького районного суду Хмельницької області зазначену цивільну справу.

У січні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_2 , у якому вона посилалась на те, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги ОСОБА_1 висновків судів не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла у віці 78 років у смт Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області (а. с. 7).

13 червня 2016 року приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Динько Г. А. був посвідчений заповіт ОСОБА_3 , згідно якого остання все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно заповіту, посвідченого 13 червня 2017 року приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н. В., зареєстровано в реєстрі за № 813, ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_2 (а. с. 74).

Спадкоємицею за заповітом ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами реєстраційної справи по посвідченню заповіту (а. с. 73).

З метою перевірки доводів апеляційної скарги ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року за клопотанням представника ОСОБА_1 призначено посмертну судово-психіатричну експертизу для з`ясування питань, чи страждала ОСОБА_3 на психічну хворобу або недоумство на момент посвідчення заповіту 13 червня 2017 року, та чи усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними на момент посвідчення цього заповіту.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 18 жовтня 2018 року № 626 ОСОБА_3 на момент посвідчення заповіту 13 червня 2017 року виявляла органічний емоційно-лабільний розлад внаслідок судинного захворювання головного мозку; усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними на момент посвідчення заповіту 13 червня 2017 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно зі статтею 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним (частина друга та третя статті 1254 ЦКУкраїни).

В силу частини першої статті 202 ЦК Україниправочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема відповідно до частин першої, третьої та четвертої вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з частиною першою статті 204 ЦК Україниправочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою звернення її до суду позивачка вважала наявність обставин, які свідчать про недійсність заповіту, як різновиду правочинів, через те, що заповідач, складаючи новий заповіт не усвідомлювала значення своїх дій та діяли під психічним тиском відповідача.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК Україниправочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно з частиною першою статті 231 ЦК Україниправочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суди першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням зазначених вимог закону та встановлених обставин у справі, на підставі досліджених доказів, яким надано належну правову оцінку, правильно виходили із того, що ОСОБА_3 розпорядилася належним їй майном на випадок смерті, склавши 13 червня 2017 року новий заповіт на користь ОСОБА_2 , яким був скасований попередній заповіт на користь ОСОБА_1 . При цьому правильно вважали, що позивачем не доведено обставин про те, що ОСОБА_3 , складаючи заповіт, не розуміла значення своїх дій та на неї чинився психологічний тиск ОСОБА_2 з приводу розпорядження її майном.

Доводи касаційної скарги про те, що судом першої інстанції не було надано позивачу можливості подати всі необхідні докази та здійснити всі необхідні судово-медичні експертизи, викликати необхідних свідків спростовуються матеріалами справи про те, що судом були допитані свідки та була проведена судово-медична експертиза, ці доводи були предметом дослідження судів попередніх інстанцій та їм була надана належна правова оцінка, й не спростовують висновків судів про те, що ОСОБА_3 розпорядилася належним їй майном на випадок смерті, склавши 13 червня 2017 року новий заповіт на користь ОСОБА_2 , яким було скасовано попередній заповіт на користь ОСОБА_1 , а позивачем не було доведено обставин про те, що ОСОБА_3 , складаючи заповіт, не розуміла значення своїх дій та що на неї чинився психологічний тиск ОСОБА_2 з приводу розпорядження її майном.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які також були предметом розгляду суду апеляційної інстанції та яким була надана належна правова оцінка, й висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович