Єдиний унікальний номер 233/2010/19
Номер провадження 2/229/632/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі: головуючого -судді Гонтар А.Л.

за участі секретаря Білик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 02 квітня 2019 року звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ПАТ "Українська залізниця" про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначила, що з 01.09.2016 року вона працювала інженером 2 категорії виробничо-технічного відділу виробничого підрозділу Ясинуватського будівельно-монтажного експлуатаційного управління структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії Державному підприємстві «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

ОСОБА_1 була звільнена з роботи 24.04.2017 року.

На день її звільнення була нарахована, але не виплачена заробітна плата з березня 2017 року по 24 квітня 2017 року, що в загальній сумі складає 8573,43 грн.: за березень 2017 року - 4215,31 грн., за квітень 2017 року - 4358,12 грн.

По теперішній час суми, що належать позивачу від відповідача не виплачені.

Отже, ОСОБА_1 просить стягнути з ПАТ "Українська залізниця" на її користь суму заборгованості за 2017 рік заробітної плати 8573 грн. 43 коп.

Відповідно до ухвали судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2019 року вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 була передана на розгляд до Дружківського міського суду Донецької області за підсудністю (а.с.30).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 травня 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 06 червня 2019 року (а.с.33-34).

06 червня 2019 року відповідно до ухвали Дружківського міського суду Донецької області підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 21 червня 2019 року (а.с.39-40).

Представник відповідача ПАТ "Українська залізниця" 01 липня 2019 року надав в судове засідання відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначив наступне.

З 16.03.2017 року, у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та виробничих підрозділів підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області шляхами залізничного та автомобільного сполучення, відповідно Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017 року №62/2017, нарахування заробітної плати було припинено. Наслідком вищевказаного рішення є відсутність зв`язку з виробничими підрозділами структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», а також передачі з непідконтрольної території первинних документів.

За першу половину березня позивачу нарахований аванс в сумі 1888, 36 грн., який позивач отримав в касі структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця" на відомості на виплату грошей №3. Інша заборгованість з заробітної плати перед позивачем за період березень - квітень 2017 року у відповідача відсутня. Нарахування заробітної плати за інші періоди (друга половина березня - квітень 2017 року) не здійснювалося через відсутність первинних документів.

Надані позивачем розрахунки заробітної плати, виготовлені на непідконтрольній українській владі території в м. Ясинувата. Слід зазначити, що 17.03.2017 року адміністративна будівля Донецької дирекції залізничних перевезень (м. Донецьк вул. Артема, 68) була захоплена невідомими особами так званої "ДНР" (детально про це зазначено у висновку ТПП). Таким чином відповідач втратив контроль над структурним підрозділом і його діяльністю після захоплення. Зазначені обставини дають підстави для критичного оцінювання наданих позивачем доказів по справі.

Додатково відповідач зазначає, що згідно з Науково-правовим висновком Торгово- промислової палати України №126/2/21-10.2 від 16.01.2018р. встановлено, що порушення норм трудового законодавства стосовно працівників структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця" виникли через форс-мажорні обставини. І на цій підставі АТ "Укрзалізниця" підлягає звільненню від відповідальності за невиконання обов`язків, передбачених законодавством про працю (копія висновку додається). Аналогічну позицію підтримує Верховний суд України в постановах від 23.03.2016р. по справам №6-364цс16; №6-365цс16.

Виходячи з викладеного у відзиві відповідач ПАТ "Українська залізниця" просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Українська залізниця" (а.с.43-72).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явилася та надала заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.3).

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

З огляду на таке, суд, вважає за можливе відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у суду доказів.

Суд, встановив, що правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі, визначено Законом України від 23.02.2012 № 4442-VI «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (далі Закон № 4442-VI).

Згідно п.6 ст.2 Розділу ІІ Закону № 4442-VI, товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено Статут ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно з пунктів 1, 2, 12 Статуту ПАТ «Укрзалізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону № 4442-VI, постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. N 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»(далі Постанова № 200); Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Державну реєстрацію ПАТ «Укрзалізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, про що свідчить відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Закону № 4442-VI постановою № 200, утворено ПАТ «Укрзалізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

До переліку, наведеного у зазначеному додатку, включено ДП «Донецька залізниця».

Відповідно до частини 4 ст.36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

За змістом частини 1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Отже, ПАТ «Укрзалізниця» є належним відповідачем по справі.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Отже, законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.

Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

У ст. 30 Закону України «Про оплату праці» міститься аналогічна норма, доповнена зобов`язанням власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, трудовою книжкою, виданою 01 липня 2000 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджено, що позивач ОСОБА_1 з 01.09.2016 року по 24.04.2017 року працювала інженером 2 категорії виробничо-технічного відділу виробничого підрозділу Ясинуватського будівельно-монтажного експлуатаційного управління структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії Державному підприємстві «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», з якої позивача звільнено (а.с.10-18).

З розрахунків заробітної плати за період з березня 2017 року по квітень 2017 року ОСОБА_1 нараховано в березні 2017 року до оподаткування 5301,09 грн., до виплати 4215,31 грн., в квітні 2017 року до оподаткування 5480,69 грн., до виплати 4358,12 грн. (а.с.20).

Відомістю на виплату грошей №3 за березень 2017 року, виданою ВП ВМЕУ Донецьк СП "ДДЗП" філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за підписом головного бухгалтера встановлено, що ОСОБА_1 отримала за березень 2017 року 1888,36грн. (а.с.54)

З позовної заяви вбачається, що позивач помилково при обчисленні заборгованості по заробітній платі виходив з сум до виплати після утримання податків і обов`язкових платежів, без урахування Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстат, від 13.01.2004, № 5 , яка містить основні методологічні положення щодо визначення показників оплати праці у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об`єктивної статистичної інформації про розміри та структуру заробітної плати найманих працівників.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, оскільки позивачу в день звільнення відповідачем не виплачено всіх сум, що належать йому від ПАТ «Укрзалізниця», зокрема заробітну плату, з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість нарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з березня 2017 року по квітень 2017 року у сумі 10781,78 грн., а з урахуванням виплати авансу за березень 2017 року - 8893,42 грн. і це не є виходом за межі позовних вимог.

Відповідачем не надано до суду доказів на відсутність заборгованості перед позивачем. Станом на час ухвалення рішення судом заборгованість позивачу відповідачем не виплачена.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, оскільки позивачу в день звільнення відповідачем не виплачено всіх сум, що належать їй від ПАТ «Укрзалізниця», зокрема заробітну плату, з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість нарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з березня 2017 року по квітень 2017 року у сумі 8893,42 грн.

З урахуванням викладеного заборгованість по заробітній платі у сумі 8893,42 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з утриманням податку й інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Європейський Суд неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені.

Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП, Законам України «Про оплату праці» а позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем до 24.04.2017 року, виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, а також при звільненні не отримала всі належні йому платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1921 грн.

Керуючись статтями 12,13,81,89,258,259,263-265 ЦПК України, 36,47,94,110,116,117 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця", , яке знаходиться за адресою: вул. Тверська, буд.5, м. Київ, 13680, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість по заробітній платі в сумі 8893 (вісім тисяч вісімсот дев`яносто три) грн. 42 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства 'Українська залізниця' на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, на рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106 судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення заробітної плати за квітень 2017 року в сумі 5480 грн. 69 коп. підлягає негайному виконанню, в іншій частині - після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений в нарадчій кімнаті 19 серпня 2019 року.

Суддя: А. Л. Гонтар