19 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренка К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Представник позивача ОСОБА_4 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_4 , посилаючись на наступне.
ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири. В спірній квартирі зареєстровані відповідачі, родичі колишнього власника квартири ОСОБА_5 , а саме її дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , які у 2017 році виїхали на постійне місце проживання до Французької Республіки, ОСОБА_3 ще у грудні 2017 року отримав посвідку на проживання у Французькій Республіці. У зв`язку із викладеним представник позивача просить усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило.
Заяви про визнання позову та про розгляд справи без їх участі, які надійшли від імені відповідачів до суду засобами поштового зв`язку, суд не приймає до уваги, у зв`язку із наявністю обґрунтованого сумніву у їх достовірності. Так, у позовній заяві представник позивача вказує, що відповідачі постійно проживають у Французькій Республіці з 2017 року, проте заяви про визнання позову від імені відповідачів були направлені до суду засобами поштового зв`язку з поштового відділення у м. Сєвєродонецьку Луганської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 19.11.2019 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Короткевич О.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1538, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 189325811 від 19.11.2019 року.
Згідно із п. 12 договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Короткевич О.Г. 19.11.2019 року, серії НОВ № 017643, зареєстрованого в реєстрі за № 1538, особи, що зареєстровані за адресою по квартирі, яка відчужується за цим договором, зобов`язуються знятися з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою до 29 листопада 2019 року.
Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14 та яка зводиться до того, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.
Таким чином, враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є членами сім`ї колишнього власника спірної квартири та зобов`язалися знятися з реєстраційного обліку до 29 листопада 2019 року, проте докази зняття їх з реєстрації за вищевказаною адресою станом на час розгляду справи відсутні, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_4 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що представник позивача у письмовій заяві просив не стягувати судові витрати з відповідачів, у зв`язку із чим суд вважає справедливим та розумним не стягувати судові витрати з відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_4 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін