Справа № 310/5981/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання - Шевченко А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Безух М.І.,

представника відповідача Трусова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Безух Максима Ігоровича до Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Бердянського морського порту) про визнаня наказу про накладення дисциплінарного стягнення незаконним та його скасування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ начальника Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Бердянського морського порту) Барчан О.О. за № 05-Н від 10 червня 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В позові посилається на те, що займає посаду головного енергетика в БФ ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Бердянського морського порту).

10.06.2019 року був виданий наказ № 05-Н про накладення на нього дисциплінарного стягнення. Згідно до п. 1 вищевказаного наказу: «За навмисне порушення трудової дисципліни, яке виразилося у неналежному виконанні покладених трудових обов`язків, визначених статтею 43 Закону України «Про запобігання корупції», пунктом 4 розділу І, пунктом 2 розділу ІІ, пунктом 2 розділу III Положення, пунктами 6,7 підрозділу 3 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (затверджених наказом Мінюстиції України від 18.06.2015 №1000/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 736/27181), пунктом 5 підрозділу 10 розділу II Інструкції з діловодства ДП «АМПУ» (затверджена наказом ДП «АМПУ» від 24.12.2015 №276), пунктом 3.8 Інструкції з діловодства БФ ДП «АМПУ», посадової інструкції головного енергетика інженерно-технічної служби філії (рег. № 11-31-05-3 (1) від 25.03.2019), пунктами 2, 15,22 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників БФ ДП «АМПУ» (додаток 21-а до Колективного договору філії), головному енергетику інженерно-технічної служби БФ ДП «АМПУ» Курову Дмитру Миколайовичу оголосити догану».

Підставою для винесення вищевказаної догани були наступні обставини:

«05.06.2019 до БФ ДП "АМПУ" пакет вхідної кореспонденції (вх. № 1517/11/Вх від 04.06.2019) від адвоката Безух М.І., який виступає представником головного енергетика інженерно - технічної служби БФ ДП "АМПУ" Курова Д.М. у трудовому спорі з БФ ДП "АМПУ" по справі №310/1625/19, яка розглядається суддею Бердянського міськрайонного суду Прінь І.П.

У вказаному пакеті, наданому для ознайомлення працівниками філії були виявлені копії документів, які містять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, зокрема відомості щодо управлінської діяльності підприємства, вказані у абзаці 3 пункту 1 Переліку, відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію в ДП "АМПУ" (додаток 1 до Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію в ДП «АМПУ», затверджене наказом ДП «АМПУ» від 26.06.2017 №189. Далі - Положення).

Ці копії документів, без інформування і відповідного дозволу керівника філії, без виробничої необхідності, поза меж наданих повноважень та без запиту, були розголошені й передані третій особі - ОСОБА_2 , та завірені ОСОБА_1 як фізичною особою, з проставлянням адміністративної печатки БФ ДП «АМПУ».

Вважає цей наказ незаконним з тих підстав, що інформація, яка міститься в цих документах, зокрема в наказах, не є конфіденційною та не становить комерційну таємницю. Згідно до формулювання наказу, позивача притягнуто до відповідальності не за розповсюдження інформації, що становить комерційну таємницею, а за розголошення та передання документів третій особі.

Також не погоджується з тим, що документи використано ним у «приватних інтересах», оскільки між сторонами виник трудовий спір і жодного майнового чи немайнового інтересу не мав.

Посилається на те, що надані ним копії документів перебували у його вільному користуванні, оскільки він з ними був ознайомлений, вони стосуються його роботи та пов`язані з перепідпорядкуванням посади, яку він займає. При цьому, у нього не було у користуванні печатки підприємства та він нею не володіє, тому у якості провини йому не може бути пред`явлений факт «проставлянням печатки БФ ДП «АМПУ», оскільки такі обставини не встановлені.

Вважає, що наказ був винесений як санкція за звернення позивача до суду за захистом своїх прав та за оскарження попередньої догани і такі дії керівництва БФ ДП «АМПУ» мають ознаки дискримінації.

Зазначає також, що згідно наказу від 10.06.2019 року № 05-Н, на думку керівництва БФ ДП «АМПУ», позивач навмисно порушив трудову дисципліну. Але умисел наявний тоді, коли особа усвідомлювала характер своєї дії або бездіяльності, передбачала настання певних наслідків і бажала їх або свідомо припускала настання цих наслідків. Натомість, відповідачем не надано жодних доказів того, що він був ознайомлений з Інструкцією з діловодства БФ ДП «АМПУ», Інструкцією з діловодства ДП «АМПУ», а також, інформація, яка як докази була надана суду не є комерційною, що виключає наявність умислу в його діях.

04.09.2019 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства Юстиції України № 1000/5 від 18.06.2015 року, Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію в ДП «АМПУ», затверджене наказом Голови ДП «АМПУ» № 189 від 26.06.2017 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Безух М.І. підтримали заявлені вимоги та обставини, викладені у позові, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Спірні правовідносини між сторонами є трудовими та регулюються нормами КЗпП України.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до вимог частини другої статті 140 Кодексу роботодавець щодо окремих несумлінних працівників вправі застосовувати в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених Кзпп України, Правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст.147 Кзпп України, згідно з якою за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

За змістом цієї норми догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника саме за порушення трудової дисципліни.

Відповідно до ст.148 Кзпп України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбаченіст.147-149 Кзпп України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Крім того, при притягненні працівника до даного виду відповідальності адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

Відповідно до статті 149 Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24 січня 2019 року по справі № 515/1087/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наказом БФ ДП «АМПУ» № 05-Н від 10.06.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та зазначено наступне: «05.06.2019 до БФ ДП "АМПУ" пакет вхідної кореспонденції (вх. № 1517/11/Вх від 04.06.2019) від адвоката Безух М.І., який виступає представником головного енергетика інженерно - технічної служби БФ ДП "АМПУ" Курова Д.М. у трудовому спорі з БФ ДП "АМПУ" по справі №310/1625/19, яка розглядається суддею Бердянського міськрайонного суду Прінь І.П.

У вказаному пакеті, наданому для ознайомлення працівниками філії були виявлені копії документів, які містять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, зокрема відомості щодо управлінської діяльності підприємства, вказані у абзаці 3 пункту 1 Переліку, відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію в ДП "АМПУ" (додаток 1 до Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію в ДП «АМПУ», затверджене наказом ДП «АМПУ» від 26.06.2017 №189. Далі - Положення).

Ці копії документів, без інформування і відповідного дозволу керівника філії, без виробничої необхідності, поза меж наданих повноважень та без запиту, були розголошені й передані третій особі - ОСОБА_2 , та завірені ОСОБА_1 як фізичною особою, з проставлянням адміністративної печатки БФ ДП «АМПУ»

Вказані протиправні дії ОСОБА_1 здійснені у приватних інтересах, всупереч трудових обов`язків та з порушенням вимог статті 43 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 4 розділу І, пункту 2 розділу ІІ, пункту 2 розділу ІІІ Положення, пунктів 6,7 підрозділу 3 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (затверджених наказом Міністретсва юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 736/27181), пункту 5 підрозділу 10 розділу ІІ Інструкції з діловодства ДП «АМПУ» (затверджена наказом ДП «АМПУ» від 24.12.2015 № 276), пункту 3.8 Інструкції з діловодства БВ ДП «АМПУ», посадової інструкції головного енергетика інженерно-технічної служби філії (рег. № 11-31-05-3 (1) від 25.03.2019), пунктів 2, 15, 22 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників БФ ДП «АМПУ» (додаток 21-а до Колективного договору філії), та наказано: 1. За навмисне порушення трудової дисципліни, яке виразилося у неналежному виконанні покладених трудових обов`язків, визначених статтею 43 Закону України «Про запобігання корупції», пунктом 4 розділу І, пунктом 2 розділу ІІ, пунктом 2 розділу III Положення, пунктами 6,7 підрозділу 3 розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (затверджених наказом Мінюстиції України від 18.06.2015 №1000/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 736/27181), пунктом 5 підрозділу 10 розділу II Інструкції з діловодства ДП «АМПУ» (затверджена наказом ДП «АМПУ» від 24.12.2015 №276), пунктом 3.8 Інструкції з діловодства БФ ДП «АМПУ», посадової інструкції головного енергетика інженерно-технічної служби філії (рег. № 11-31-05-3 (1) від 25.03.2019), пунктами 2, 15,22 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників БФ ДП «АМПУ» (додаток 21-а до Колективного договору філії), головному енергетику інженерно-технічної служби БФ ДП «АМПУ» Курову Дмитру Миколайовичу оголосити догану» (а.с. 7).

Згідно до ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно до змісту оскаржуваного наказу, ОСОБА_1 навмисно порушив трудову дисципліну наступними діями: поширенням третій особі адвокату Безух М.І. копії документів, які містять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, зокрема відомості щодо управлінської діяльності підприємства; поширенням комерційної таємниці та конфіденційної інформацію у приватних інтересах; завіренням вищевказаних документів поза меж наданих повноважень та як фізичною особою, з проставлянням печатки БФ ДП «АМПУ».

Судом встановлено, що 05.06.2019 до БФ ДП "АМПУ" надійшов пакет вхідної кореспонденції (вх. № 1517/11/Вх від 04.06.2019) від адвоката Безух М.І. та містив наступні копії документів:

1.лист БК «Проммережі» № 16/08 від 16.08.2018 року;

2.лист БФ «АМПУ» № 11-22-24/464 від 03.09.2018 року;

3.наказ № 277 від 29.10.2018;

4.службова записка ОСОБА_1 на ім`я Начальника СУП БФ ДП «АМПУ» ОСОБА_4 . з відміткою про отримання від 08.10.2018;

5.наказ БФ «АМПУ» від 10.12.2015 № 313-ОД;

6.витягу з Інструкції з діловодства;

7.наказ БФ «АМПУ» від 23.05.2018 року № 101;

8.додаток до наказу БФ «АМПУ» від 23.05.2018 року № 101 організаційна структура;

9.наказу БФ «АМПУ» від 12.07.2018 року № 138;

10.наказу БФ «АМПУ» від 12.07.2018 № 148;

11.наказу БФ «АМПУ» від 08.08.2018 № 173;

12.форми ознайомлення з документом до наказу БФ «АМПУ» від 08.08.2018 № 173;

13.наказ БФ «АМПУ» від 16.10.2018 року № 226.

Згідно до ч. 1 ст. 505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію.

У відповідності до ч. 2 ст. 505 ЦК України комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Частиною 1 ст. 36 ГК України визначено, що відомості, пов`язані з виробництвом, технологією, управлінням, фінансовою та іншою діяльністю суб`єкта господарювання, що не є державною таємницею, розголошення яких може завдати шкоди інтересам суб`єкта господарювання, можуть бути визнані його комерційною таємницею. Склад і обсяг відомостей, що становлять комерційну таємницю, спосіб їх захисту визначаються суб`єктом господарювання відповідно до закону.

В наказі БФ ДП «АМПУ» № 05-Н від 10.06.019 року не конкретизовано, яку конкретно конфіденційну інформацію поширив ОСОБА_1 .

Так, у доповідній начальника юридичного відділу БФ ДП «АМПУ» Мунтян О.Л. на ім`я начальника БФ ДП «АМПУ» Барчан О.О. вказано, що в поширених ОСОБА_1 документах міститься конфіденційна інформація, передбачена абз. 1 пункту 3 Переліку відомостей, що становлять комерційну таємницю: «відомості стосовно умов договорів ДП «АМПУ», в тому числі щодо умов конфіденційності, що встановлені в окремих договорах, контрактах, угодах ДП «АМПУ» щодо робіт і послуг, які -укладені без здійснення передбачених законодавством процедур закупівлі товарів, робіт та послуг (за виключенням відомостей, що підлягають опублікуванню згідно. вимог законодавства)» (а.с. 8).

Згідно ж наказу ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за поширення відомостей щодо управлінської діяльності підприємства, які вказані у абзаці 3 пункту 1 Переліку, відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію в ДП "АМПУ" (додаток 1 до Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію в ДП «АМПУ», затверджене наказом ДП «АМПУ» від 26.06.2017 №189): «інформація, що міститься в рішеннях (протоколах) Інвестиційно- технічної та Тарифної ради ДП «АМПУ», Балансової комісії ДП «АМПУ», їх робочих матеріалах».

Відповідно до ст. 505 ЦК України та ст. 36 ГК України, ознаками комерційної таємниці є: а) інформаційність комерційної таємниці (в тому розумінні, що комерційна таємниця - це інформація); б) конфіденційність; в) комерційна цінність; г) розголошення такої інформації завдає чи може завдати шкоди інтересам суб`єкта господарювання; д) захищеність інформації, яка становить комерційну таємницю.

Ці ознаки комерційної таємниці є істотними, необхідними та невіддільними. Конфіденційність комерційної таємниці полягає в тому, що інформація, яка становить комерційну таємницю, в цілому чи в певній формі та сукупності її складових має бути невідомою та не бути легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить. Комерційну цінність інформації, яка становить комерційну таємницю, розуміють таким чином, що її використання надає володільцю інформації певні економічні переваги в силу того, що його конкуренти або інші особи такою інформацією не володіють.

Інформація, яка була надана ОСОБА_5 суду, стосується необмеженого кола осіб підприємства, організаційної структури БФ ДП «АМПУ» та штатного розпису.

Згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України від 27.06.2007 року № 162/06/187-07 «Щодо штатного розпису» штатний розпис це документ, що встановлює для даного підприємства, установи, організації структуру, штати та посадові оклади працівників. У штатному розпису містяться назви посад, чисельність персоналу і оклади по кожній посаді. Прийняття, затвердження керівником підприємства штатного розпису проводиться шляхом видання спеціального локального нормативного акта (наказу), що визначатиме кількість працівників кожної професії з розподілом штатних одиниць за структурними підрозділами підприємства.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 1993 р. № 611, затв. Перелік відомостей, що не становлять комерційної таємниці. Зокрема, комерційну таємницю не становитимуть відомості про чисельність і склад працюючих, їхню заробітну плату в цілому та за професіями й посадами, а також наявність вільних робочих місць.

Згідно з ч. 3 ст. 36 ГК України розголошенням комерційної таємниці є ознайомлення іншої особи без згоди особи, уповноваженої на те, з відомостями, що відповідно до закону становлять комерційну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені у встановленому порядку або стали відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків, якщо це завдало чи могло завдати шкоди суб`єкту господарювання. Тобто розголошення вважається неправомірним тільки у разі якщо таке розповсюдження завдало чи могло завдати шкоди суб`єкту господарювання.

Як вбачається з оскаржуваного наказу інформація у вигляді копій документів були надані адвокату Безух М.І. як докази у цивільній справі.

При цьому, згідно до п.1, п.7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема:

1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);

7) збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Адвокат отримав ці документи від ОСОБА_1 за його згодою та вони містили аналогічну інформацію, яку витребував суд в судовому засіданні від представника відповідача, але у зв`язку з тим, що на думку сторони позивача цю інформацію, з метою затягування розгляду справи, відповідач міг не надати або надати не в повному обсязі (що фактично було і підтверджено в судовому засіданні від 07.06.2019 року), то ці документи були отримані від позивача.

Більш того, після отримання цієї інформації, по відношенню до сторонніх осіб вона стала предметом адвокатської таємниці.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату, помічнику адвоката, стажисту адвоката, особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, про клієнта, а також питання, з яких клієнт (особа, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав) звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності.

Таким чином, інформація, за розповсюдження якої ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, передана адвокату та подана до суду не з метою доведення такої інформації до громадськості, сторонніх чи третіх осіб та окремих громадян, а з метою їх використання у якості доказів у цивільній справі, оцінку яким надав орган правосуддя. Тому такі дії не можуть вважатися поширенням чи розповсюдженням відомостей та бути такими, що завдають шкоди його інтересам.

Отже, надані ОСОБА_1 документи не містять ознак конфіденційної інформації та в його діях відсутнє поширення цієї інформації, в розумінні ст. 36 ГК України.

Окрім того, в документах, які відповідач вважає комерційною таємницею, немає жодного позначення, що викладена в них інформація є інформацією з обмеженим доступом чи для службового користування чи містить конфіденційну інформацію.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Майновий інтерес інтерес щодо збереження або збільшення обсягу, якості нерухомого та рухомого майна особи чи близьких їй осіб.

Немайновий інтерес інтерес, спрямований на задоволення особистих фізичних (біологічних), духовних, моральних, культурних, соціальних чи інших нематеріальних потреб.

Надання документів до суду як доказ, з метою вирішення трудового спору, в даному випадку не є приватним інтересом.

Окрім того, надані ОСОБА_1 копії документів перебували у його вільному користуванні, оскільки він з ними був ознайомлений, вони стосуються його роботи та пов`язані з перепідпорядкуванням посади, яку він займає.

Факт використання позивачем печатки відповідачем не доведений.

Щодо навмисного порушення трудової дисципліни, суд зазначає наступне.

Прямий умисел - це коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає можливість або неминучість його суспільно небезпечних наслідків і бажає їх настання

Непрямий (евентуальний) умисел - це коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає можливість його суспільно небезпечних наслідків і свідомо припускає їх настання.

Наявність корисливого або іншого особистого інтересу ОСОБА_1 чи інтересу третіх осіб, яким ОСОБА_1 керувався при вчиненні інкримінованого йому порушення трудової дисципліни, також не знаходить свого підтвердження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю, що відповідачем зроблено не було.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов висновку, що заявлені позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні право допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду № 826/1216/16 від 27.06.2018 року до правової допомоги належать й консультації та розяснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є документально підтвердженими, а саме: договором про надання правової допомоги від 10.06.2019 р. (а.с.67), копією ордеру (а.с. 71), актом виконаних робіт від 09.12.2019 р., в якому наведено перелік наданої правової допомоги (а.с. 70), а також квитанціями від 30.10.2019 року на суму 2 000 грн. (а.с. 68) та від 09.12.2019 року на суму 4000 грн. (а.с. 69), що також узгоджується з позицією викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду № 826/1216/16 від 27.06.2018 року.

Керуючись ст.ст.12,13,141,263-265,354,355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ начальника Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Бердянського морського порту) Барчан О.О. за № 05-Н від 10 червня 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Стягнути з Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Бердянського морського порту) на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір, сплачений позивачем, в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп., витрати на професійно правову допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. та витрати за виготовлення документів на адвокатський запит 330 (триста тридцять) грн. 50 коп., а всього 7098 (сім тисяч дев`яносто вісім тисяч) грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.12.2019 р.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Білоусова