Справа № 323/1401/18
Провадження № 2/323/656/19
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

16.12.2019 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Н.В.Фісун, за участю секретаря А.А.Сабліної, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И ЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.11.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 30.04.2018 року має заборгованість - 80331,95 грн., яка складається з: 1998,29 грн.- заборгованість за кредитом; 69582,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4450,00грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг- 500,00грн.- штраф (фіксована частина); 3801,52 грн.-штраф (процентна складова).

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 80331,95 гривень за кредитним договором №б/н від 25.11.2012 року, судові витрати у розмірі 1762, 00 грн.

Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.09.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №б/н від 25.11.2012 року на загальну суму 80331 гривень 95 коп. та судові витрати у розмірі 1762, 00 грн.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 26.09.2019 року скасовано заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.09.2018 року по справі №323/1401/18, провадження №2/323/527/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

17.10.2019 року від адвоката відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де він просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.Зазначив, що банком було подано до суду позов про порушення свого права лише 16 травня 2018 року, а ОСОБА_1 перестала виконувати своє зобов`язання у червні 2014 року.

27.11.2019 року від представника банку надійшла до суду відповідь на відзив, де просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача у судому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог та просив застосувати строк позовної давності.

Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти(ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами - ст.629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

За положеннями ст.612 ЦК України одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України, ч.2 якої передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.11.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 30.04.2018 року має заборгованість - 80331,95 грн., яка складається з: 1998,29 грн.- заборгованість за кредитом; 69582,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4450,00грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг- 500,00грн.- штраф (фіксована частина); 3801,52 грн.-штраф (процентна складова).

Так, із змісту заяви ОСОБА_1 на укладення кредитного договору № б/н від 25.11.2012 року, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що сторонами договору передбачено порядок погашення заборгованості щомісячними платежами /а.с.6-7/.

Отже, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями, що входить до змісту зобов`язання, яке виникло на основі кредитного договору № б/н від 25.11.2012 року, а відтак право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу і початок перебігу позовної давності у зв`язку з цим починається з моменту порушення строку його погашення, тобто з моменту(місяця, дня) невиконання позичальником зобов`язання щодо погашення чергового платежу.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.11.2012 року, складеного АТ КБ "Приватбанк" станом на 30.04.2018 року, вбачається, що заборгованість у сумі 80331,95 грн. визначена з 06.11.2014 року, коли проведено зарахування грошової суми 400 грн.(а.с.5 зворотня строна).

Даних про те, що після 06.11.2014 року вносились будь-які грошові кошти, зазначена відомість не містить.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про застосування строків позовної давності.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила - ч.1 ст.261 ЦК України.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст.261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові - ч.4 ст.267 ЦК України.

Враховуючи наведені обставини та, що позивачу про порушене право стало відомо з 06.11.2014 року, з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.11.2012 року АТ КБ "Приватбанк" до суду звернулось 16.05.2018 року(а.с.1), тобто з пропуском позовної давності, про застосування якої заявив представник відповідача у судовому засіданні, що відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76,245, 141, 265, 274-279 ЦПК України, ст.ст 256, 257, 261, 267 ЦК України,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20 грудня 2019 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун