Справа № 504/2806/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Жовтан П.В.,

за участю секретаря - Сокурцової Т.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області, в якому просить визнати за ОСОБА_2 право приватної власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку, загальною площею 1, 85 га, яка розташована за адресою:Одеська область Лиманський район Доброславська селищна рада, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, що залишилася після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, яка успадкувала зазначену земельну ділянку після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні при розгляді справи по суті представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1, підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити. В подальшому до суду не з'явилася, однак від представника позивача - адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.151-153).

В судове засідання представник відповідача Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області не з'явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, однак від представника за довіреністю ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти вирішення даної справи на розсуд суду селищна рада не заперечує (а.с.47).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши позовну заяву, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши та проаналізувавши зібрані у справі докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 років померла ОСОБА_4, про що 27.07.2017р. зроблено відповідний актовий запис №657 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2) (а.с.10).

Позивач ОСОБА_2 є онукою померлої ОСОБА_4, оскільки приходиться донькою її сина ОСОБА_9, що встановлено судом згідно відповідних копії свідоцтв про народження (а.с.13, 14).

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина: земельна ділянка загальною площею 1, 85 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, Доброславська селищна рада, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка належала матері ОСОБА_4 - ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3.

З питання оформлення спадщини з заявою про прийняття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Білоконь О.П. (а.с.57)

Проте, нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2018р., оскільки реєстрація права власності на вищевказану земельну ділянку не проводилася, тобто у нотаріуса немає можливості перевірити дійсність цього права (а.с.140).

Судом зокрема встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, яка в свою чергу являлась матір'ю ОСОБА_11, що підтверджено матеріалами спадкової справи (а.с.97, 105 зворот, 110).

Дана земельна ділянка належала ОСОБА_5, на підставі ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про закриття провадження у справі у зв'язку з укладенням мирової угоди 14.11.2008 року (справа № 2-3112/08). А саме, в результаті розподілу спадкового майна, за ОСОБА_5 визнано право приватної власності на земельну ділянку площею 1, 85 га, розташовану на території Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, яка належала ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_4 (а.с.96, 97).

Згідно повідомлення управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області №29-1503-0.12-4917/2-15 від 07.07.2015р., право власності на земельну ділянку не було зареєстровано за ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.125).

Спадкоємицею майна ОСОБА_5 була її дочка ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ, так як постановою державного нотаріуса Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Савицької О.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, оскільки за життя ОСОБА_5 не оформила своє право власності на підставі ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про закриття провадження у справі у зв'язку з укладенням мирової угоди 14.11.2008 року (а.с.111 зворот, 127).

Судом, при дослідженні копії спадкової справи майна ОСОБА_4, встановлено, що інші спадкоємці окрім позивача ОСОБА_2 відсутні. Зокрема, рідний син померлої ОСОБА_4, батько позивача - ОСОБА_9 відмовився від свого право на спадщину на користь доньки (а.с.52).

У відповідності зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві

В силу положення ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Матеріалами справи доведено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, отже суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу.

Відповідно до ч.1 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом».

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

На підставі цього суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 15, 16, 18, 76-81, 263-265 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 182, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1297 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку, загальною площею 1, 85 га, яка розташована за адресою: Одеська область Лиманський район Доброславська селищна рада, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, що залишилася після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, яка успадкувала зазначену земельну ділянку після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.02.2019р.

Суддя: П.В. Жовтан