Провадження 2/521/3804/19
05 грудня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Коблової О.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Вікленко Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,
В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.
Позовна заява мотивована тим, що у лютому 2019 року між ОСОБА_1 та директором ТОВ «АГРОМИРПЛЮС», Хортюком Павлом Олеговичем , було досягнуто згоди щодо придбання стовпів та сітки рабиці та дроту на загальну суму 60 530,00 грн.
25.02.2019 року продавець надіслав ОСОБА_1 на вайбер сканкопію договору купівлі- продажу та розрахункової накладної, а також повідомлення про те, що передоплату за придбання товару в сумі 50 000,00 грн. необхідно перерахувати на картку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 .
26.02.2019 року ОСОБА_1 на вищезазначену картку було перераховано грошову суму в розмірі 50 000,00 грн.
Однак, обумовлений договором товар ТОВ «АГРОМИРПЛЮС» ОСОБА_1 не поставило. Після тривалої переписки із керівником ТОВ «Агромирплюс» - Хортюком Павлом Олеговичем , частину коштів - в сумі 2 000,00 грн. ОСОБА_1 було повернуто. Решту коштів в сумі 48 000,00 грн. не повернуто, товару ТОВ «АГРОМИРПЛЮС» не передало.
В ході розгляду справи, позивач зазначив, що ОСОБА_2 через ОСОБА_4 , 31.10.2019 на погашення заборгованості сплатила ще 8000,00 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про дату та час судового засідання належним чином.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У судовому засіданні встановлено, щоу лютому 2019 року між ОСОБА_1 та директором ТОВ «АГРОМИРПЛЮС», Хортюком Павлом Олеговичем , було досягнуто згоди щодо придбання стовпів та сітки рабиці та дроту на загальну суму 60 530,00 грн.
25.02.2019 року продавець надіслав ОСОБА_1 на вайбер сканкопію договору купівлі- продажу та розрахункової накладної, а також повідомлення про те, що передоплату за придбання товару в сумі 50 000,00 грн. необхідно перерахувати на картку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 .
26.02.2019 року ОСОБА_1 на вищезазначену картку було перераховано грошову суму в розмірі 50 000,00 грн.
Однак, обумовлений договором товар ТОВ «АГРОМИРПЛЮС» ОСОБА_1 не поставило. Після тривалої переписки із керівником ТОВ «Агромирплюс» - Хортюком Павлом Олеговичем , частину коштів - в сумі 2 000,00 грн. ОСОБА_1 було повернуто. Решту коштів в сумі 48 000,00 грн. не повернуто, товару ТОВ «АГРОМИРПЛЮС» не передало.
В ході розгляду справи, позивач зазначив, що ОСОБА_2 через ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на погашення заборгованості сплатила ще 8000,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності таких умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої-особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем позовні вимоги доведені, в зв`язку з цим наявні підстави для задоволення поданого позову .
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору - у розмірі 768,40 гривень.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 . Ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . Ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) 40 000,00 грн. (сорок тисяч, 00 копійок ) безпідставно набутих коштів
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 . Ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . Ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.Д. Коблова