Справа № 203/439/19
УХВАЛА

04 лютого 2019 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1, в якій останній просив в порядку забезпечення позову, який він планує в подальшому подати, накласти арешт на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м.Дніпро, вул.Пастера,12Н, приміщення 1,2,3,4,5 та заборонити будь-яким особам, у т.ч. державним реєстратором, вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів, реєстрації та перереєстрації права власності на вказане нежитлове приміщення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, ч.1 ст.152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з предявленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч.1,6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до розяснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З поданої ОСОБА_1 до предявлення позову заяви про його забезпечення та додатків до неї, зокрема інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 15.01.2016 року за останнім було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення 1,2,3,4,5 по вул.Пастера,12Н в м.Дніпро (колишнє м.Дніпропетровськ).

19.01.2019 року реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» на підставі акту приймання-передачі до статутного капіталу ТОВ «НОРД СТАР 2019» від 19.01.2019 року право власності на вказані вище нежитлові приміщення було зареєстроване за вказаним товариством.

Заявник посилався на те, що жодних дій по відчуженню належного йому майна він не вчиняв та відповідних намірів не мав, жодних відносин із ТОВ «НОРД СТАР 2019» не має та з приводу незаконного позбавлення права власності звернувся до правоохоронних органів, на підтвердження цього також надав відповідну заяву та талон-повідомлення про її прийняття.

Також заявник посилався, що протягом десяти днів має намір звернутись до суду із позовом про скасування реєстраційних дій щодо його майна.

Таким чином, наведені в заяві підстави та надані на її обґрунтування докази свідчать про те, що існує спір з приводу нерухомого майна нежитлових приміщень 1,2,3,4,5 по вул.Пастера,12Н в м.Дніпро, право власності на які було зареєстровано за ОСОБА_1 та законність перереєстрації права власності на які за ТОВ «НОРД СТАР 2019» оспорюється заявником.

За вказаних вище обставин, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет фактичного існуючого спору, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, а саме в частині арешту спірного нерухомого майна, є адекватними та співмірними із позовними вимогами, який заявник має намір заявити в подальшому, забезпечать можливість виконання судового рішення та відновлення порушених прав позивача в разі можливого задоволення позову.

При цьому, судом також враховується, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову та подальше відчуження спірного майна на користь інших осіб, потягнене за собою необхідність залучення до участі у справі останніх, ускладнить та затягне розгляд справи, унеможливить реалізацію обраного позивачем способу захисту порушеного права в разі можливого задоволення позову.

Також судом враховується, що заява подана до належного суду, оскільки наявний спір з приводу нерухомого майна, що розташоване на території Центрального (Кіровського) району м.Дніпро. А тому, відповідно до правил виключної підсудності, встановлених ч.1 ст.30 ЦПК України, вказаний спір в подальшому підлягає вирішенню Кіровським районним судом м.Дніпропетровська.

В звязку з цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та необхідність її задоволення в частині накладення арешту на нежитлові приміщення 1,2,3,4,5 по вул.Пастера,12Н в м.Дніпро.

При цьому, суд враховує, що накладення арешту на позбавляє власника майна права вільного користування останнім.

Крім того, такий спосіб забезпечення позову не призведе до завдання збитків власнику майна, а тому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Разом з тим, в частині накладення заборони будь-яким особам вчиняти дії по відчуженню спірного майна, а також заборони державним реєстраторам вчиняти дії по реєстрації, перереєстрації цього майна, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки застосований спосіб забезпечення позову у вигляді арешту майна сам по собі виключає можливість як розпорядження цим майном, так і вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно відчуження останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150,152,153,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (49000, м.Дніпро, вул.Вернадського,35Б/75, РНОКПП НОМЕР_1) про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нежитлові приміщення по вул.Пастера,12Н в м.Дніпро (колишнє м.Дніпропетровськ), приміщення 1,2,3,4,5, право власності на які зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРД СТАР 2019» (49000, м.Дніпро, вул.Воскресенська,17, ) на підставі акту приймання-передачі до статутного капіталу від 19 січня 2019 року (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 01, номер запису про право власності 29918071).

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, якщо інше не передбачено ЦПК України та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її підписання (проголошення).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Строк предявлення ухвали для виконання три роки до 04 лютого 2022 року.

Суддя С.Ю.Казак