РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/19789/19

Провадження № 2-о/638/391/19

23 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Кириллової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Міусинськ, Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Красний Луч/м. Міусинськ, Луганської області.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що померлий був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Після смерті батька заявнику видали свідоцтво про смерть. Після смерті батька заявник звернулась до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області для реєстрації смерті останнього, але отримав відмову у проведенні державної реєстрації, оскільки документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення цього факту має юридичне значення для заявника.

В судове засідання заявник не з`явився, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, згідно яких заперечень щодо встановлення факту смерті Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області не має, просить справу розглядати без участі представника відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті або народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Місто Міусинськ, Луганської області відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014 року.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

У відповідності до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 . Цей факт підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 29.12.1982 року, запис № 90.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником надано довідку про причину смерті (до форми № 106/у) № 49 від 05.11.2019 року, яку видано державною установою «Краснолуцька багатопрофільна лікарня» Лікарня «Княгинівська» Луганської народної республіки міста Красний луч та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08.11.2019 року, виданого відділом запису актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки.

З вказаного свідоцтва вбачається, щоОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, на підтвердження факту смерті заявником також надано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.11.2019 року, виданого на тимчасово окупованій території.

Відповідно до частин 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Форма наданого заявником для підтвердження факту смерті свідоцтва про смерть не відповідає формі, визначеній Кабінетом Міністрів України.

Листом № 13063/15.1-04-01 від 10.12.2019 року Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовило у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказане свідоцтво підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Красний Луч/м. Міусинськ, Луганської області.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265,293, 294, 315, 317, 319, 354, 430 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Міусинськ, Луганської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті м. Красний Луч/м. Міусинськ, Луганської області.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, 61022, м. Харків, вул. Сумська, буд. 61.

Головуючий суддя: О.В. Шишкін