Постанова

Іменем України

15 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 302/929/18

провадження № 61-10520св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2018 року в складі судді Кривка В. П. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року в складі колегії суддів: Готри Т. Ю. Джуги С. Д., Собослоя Г. Г.,

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог заяви

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на спадкове майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на будинок АДРЕСА_1 , і надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько - ОСОБА_9 , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_9 є його рідні брати і сестри - відповідачі по справі.

У спірному будинку зареєстрована її дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони разом надавали дядькові необхідну допомогу: готували їжу, прибирали у будинку, прали білизну, обробляли город, купували ліки, організовували похорон тощо.

Відповідачі звернулися до державного нотаріуса із заявами про відмову від спадкування на користь однієї із сестер - ОСОБА_2 , яка проживає в будинку АДРЕСА_2 , тобто неподалік від ОСОБА_9 , і мала реальну можливість доглядати за своїм братом ОСОБА_9 і допомагати йому, особливо коли він перебував у лікарні. Але вона проявила явну бездіяльність, свідомо ігнорувала свої обов`язки, ніякої допомоги йому не надавала, з братом ОСОБА_9 мала неприязні стосунки, а коли 18 січня 2018 року вони знайшли його ледь живого у будинку, заявила, що їй до того не має ніякого діла. Вона та її сестри навідували дядька в лікарні, але ніякої допомоги вони не надавали.

За наведених обставин вважає, що відповідачів належить усунути від спадкування, оскільки ніхто з них не здійснював догляд за спадкодавцем, а коли він важко хворів і перебував у безпорадному стані, ніяких заходів піклування не вживали, від надання необхідної допомоги ухилялися, хоча в силу своїх родинних зв`язків зобов`язані були це робити і мали можливість.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, ухвалюючи рішення, виходив із того, що відсутні підстави для застосування частини п`ятої статті 1224 ЦК України, оскільки позивач не довела належними доказами, що є підстави для усунення відповідачів від права на спадкування після смерті ОСОБА_9 .

Відмовляючи у задоволенні вимог про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суди виходили з того, що відповідачі як спадкоємці другої черги в передбачений шестимісячний строк для прийняття спадщини подали заяви про прийняття спадщини та відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 , а позивач належить до спадкоємців третьої черги, тому за таких обставин не має права на спадкування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що оскаржувані судові рішення є необгрунтованими, ухвалені на основі неповно з`ясованих обставин. Судами помилково застосовано до обставин смерті спадкодавця визначення «нещасний випадок», оскільки ОСОБА_9 хворів на панкреонекроз, у зв`язку з чим перебував у безпорадному стані і відповідачі не надавали необхідної допомоги, докази чого були надані під час розгляд справи, а тому їх належить усунути від спадкування на підставі частини п`ятої статті 1224 ЦК України.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У червні 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надійшов відзив, поданий їх адвокатом Нечаєвим В. В., в якому відповідачі просять касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, оскільки вони ухвалені без порушень норм матеріального права та з правильним застосуванням норм процесуального права. Доводи касаційної скарги не відповідають дійсним обставинам справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано справу із суду першої інстанції.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , племінницею якого є позивач ОСОБА_1 , яка відноситься до п'ятої черги спадкоємців за законом (стаття 1265 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина за законом на спадкове майно у вигляді будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі договору дарування від 02 вересня 2004 року.

Згідно спадкової справи № 19-2018 від 26 березня 2018 року, заведеної держаним нотаріусом Дунаєвою О. І. 23 січня 2018 року після смерті ОСОБА_9 , останній заповіту не складав, а заяви про прийняття спадщини після його смерті подали: ОСОБА_2 (рідна сестра) - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 (рідна сестра) - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рідні брати померлого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та рідні сестри ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 - подали у межах шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_9 заяви про відмову від прийняття спадщини за померлим рідним братом ОСОБА_9 на користь рідної сестри ОСОБА_2

Рідний брат спадкодавця ОСОБА_11 подав заяву 18 червня 2018 року про відмову від прийняття спадщини за померлим рідним братом ОСОБА_9 .

Всі ці особи, які є братами і сестрами Спадкодавця відносяться до другої черги спадкоємців за законом (стаття 1262 ЦК України).

Згідно висновку медичної картки № 359 з Міжгірської районної лікарні ОСОБА_9 був госпіталізований через екстрену медичну допомогу в реанімаційне відділення лікарні 18 січня 2018 року у непритомному стані з клінічним діагнозом ЗЧМТ, забій головного мозку другого-третього ступеня, мозкова кома, кардіосклероз, жировий гематоз печінки. За цими ж документами посмертний патологоанатомічний діагноз за датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведений патологоанатомом 24 січня 2018 року, визначений: геморагічний панкреонекроз, інтоксикація.

Суди встановили, що відповідачі мали можливість надавати допомогу ОСОБА_9 , однак останній перебував у працездатному віці, до смерті він не хворів на тяжкі хронічні захворювання. Періодично працював на сезонних роботах, а також заробляв на прожиття особистою працею на тимчасових роботах у смт Міжгір`я. Проживав у власному будинку один, тому що був не одружений і не мав дітей. Сторонньої допомоги не потребував.

Згідно з частиною п`ятою статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тлумачення цієї норми права свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблений висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведі нко ю особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Відповідно до частини першої статті 12, частини першої статті 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи з того, що безпорадний стан спадкодавця виник раптово 18 січня 2018 року і тривав нетривалий час - п`ять днів до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом якого він знаходився в реанімаційному відділенні лікарні, де, як визнає сама позивач, провідували брата і відповідачі, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність передбачених частиною п`ятою статті 1224 ЦК України підстав для усунення останніх від права на спадкування.

Оскільки факти ухилення відповідачів від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані не доведені, обґрунтованими є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняли відповідачі як спадкоємці другої черги, суди правильно відмовили позивачу у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вона як спадкоємець п`ятої черги в цьому випадку не закликається до спадкування (стаття 1258 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель