У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року

Попаснянський районий суд Луганської області

у складі:

головуючої судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

за участю позивача ОСОБА_1

предстаника позивача ОСОБА_2

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розділ спільного сумісного майна ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Попаснянського районного суду Луганської області перебуває дійсна цивільна справа .

У підготовче судове засідання, позивачка з`явилась з представником - адвокатом Закопайло В.А. , який заявив про намір представляти інтереси позивачки та приймати участь у судовому розгляді .

Враховуючи вступ до участі у розгляді справі адвоката Закопайло В.А., я суддя Архипенко А.В. заявляю самовідвід, оскільки адвокат Закопайло В.А. раніше, (у справах № 423/3295/17, 423/3591/17) заявляв мені відводи.

Заявлені відводи були безпідставні, але таким чином учасник судового розгляду вже виявив свою недовіру дійсному судді.

Заявляючи самовідвід, суд враховує наступні правові положення.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У ч. 1 ст. 15 Кодексу суддівської етики України, затвердженого XI черговим зїздом суддів України від 22.02.2013, зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді.Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - "Кожен має право на справедливий... розгляд його справи...незалежним і безсто-роннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..."

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»( № 3477- IV від 23.02.2006 року із змінами до доповненнями) , суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі « Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейського Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див.вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. Вищевказане рішення у справі "Ветштайн протии Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland) та рішення у справі "ОСОБА_9 проти Iспанії" (Castillo Algar v.Spain), від 28 жовтня 1998 року,п.45).

Також, суд враховує положення рішення ЄСПЛ у справіФіндліпротиСполученогоКоролівства, п. 73), яким зазначено, що неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом. Таким чином, суддя не просто повиненнасправді бути вільним від будь-яких звязків, прихильностей, упередженості, вінчи вона такожповиннівважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. Отже є тісний зв`язок між незалежністю і об`єктивною неупередженістю. З цієї причини ЄСПЛ зазвичай розглядає ці дві вимоги разом.

Також, суд бере до уваги позицію, що викладена у рішенні ЄСПЛ у справі "Ветштайн протии Швейцарії" (Wettsteinv.Switzerland) та рішення у справі "ОСОБА_9 протиIспанії" (CastilloAlgarv.Spain), від 28 жовтня 1998 року,п.45), у якому зазначено: - Стосовнооб`єктивногокритеріюцеозначає, що при вирішенні того, чи є у ційсправіобґрунтовані причини побоюватися, щопевнийсуддябувнебезсторонній, позиціязаінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чиможнавважатитакіпобоюванняоб`єктивнообґрунтованими. Важливимпитанням є довіра, яку суди повиннівселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

А так, з врахуванням вище зазначених міжнародних правових актів, положень рішеннь Європейського суду, а також з метою втілення довіри до суду громадськості у демократичному суспільстві суд вважає необхідним заявити у даній справі самовідвід у порядку положень ст.39 ЦПК України

В даній справі підготовче судове засідання не проведено, тому заявлений самовідвід не суперечить порядку, який передбачений ст.39 КПК України.

Таким чином, свою заяву про самовідвід задовольняю .

При цьому, вирішуючи у даному провадженні питання про самовідвід судді, суд наголошує, що на підставі положеннь ст.40 ЦПК України, а саме ч.5, враховуючи, що в Попаснянському районному суді на цей час здійснюють правосуддя менш трьох суддів і положення ч 3,4 ст.40 ЦПК України (стосовно утворення нового складу суддів) - не застосовуються - суд вважає необхідним, в порядку ст.31ч.4 ЦПК України - передати дану справу для розгляду у найбільш територіально наближений доПопаснянського районного суду суд, яким являється Лисичанський міський суд Луганської області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.31,36,39,40 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Самовідвід судді Архипенко А.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розділ спільного сумісного майна - задовольнити.

Справу передати для розгляду до Лисичанського міського суду Луганської області в порядку, встановленому ст.31 ч.4 ЦПК України.

Дана ухвала може бути оскаржена порядку ст.353 ЦПК України тільки в частині передачі справи на розгляд іншому суду, в іншій частині ухвала не оскаржується в порядку ст.353 ЦПК, відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя : А.В.Архипенко