Справа № 182/5487/18
Провадження № 2/0182/923/2019
05.02.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Тихомирова І.В.
за участю секретаря - Рахуба О.Г.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залу суду в м. Нікополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, суд, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.
У період шлюбу з відповідачем ними за спільні кошти було придбано квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку було зареєстроване за ОСОБА_2
На даний час відповідач не визнає право власності позивача на житло, у зв'язку з чим вона вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири як на об'єкт спільного сумісного майна подружжя, стягнувши з відповідача судові витрати.
Ухвалою суду провадження по справі було відкрито за призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.18). Роз'яснено відповідачеві його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам (а.с.20,21).
У встановлений судом строк ОСОБА_2 відзив на позов не подав, жодних пояснень, заяв чи клопотань від нього суду не надходило.
Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи те, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Між сторонами виникли правовідносини стосовно поділу майна, що було набуте ними у шлюбі.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ майна подружжя може бути здійснено у добровільному або судовому порядку.
Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).
Так, ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Як встановлено судом, 25.10.2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Виконкомом Південної сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 03 (а.с.5).
За час шлюбу, а саме 06.05.2015 року, ними було придбано квартиру АДРЕСА_2, право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу НАМ № 617295, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Колядою Ю.А. за реєстровим № 437. Продаж було вчинено за 150 000 грн. (а.с.9-10).
Враховуючи, що спірна квартира була придбана подружжям під час їхнього перебування у шлюбі, спільного проживання та ведення сумісного господарства, суд приходить до висновку, що дана квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.
Сторони добровільно не домовилися про частки у майні, що є їх спільною сумісною власністю, поділ майна за взаємною згодою не відбувся та майнові права й обов'язки подружжя не були визначені.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 70 СК України суд вважає, що частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності подружжя складає 1/2 частину квартири загальною площею загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 42,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
За таких обставин, суд вважає доцільним визнати за ОСОБА_1 в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, залишивши іншу 1/2 частину цієї квартири у власності ОСОБА_2.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 750,00 грн. (а.с.1).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 60, 63, 69-71 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.
Визнати квартиру загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 42,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, об'єктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 42,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, залишивши іншу 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, у власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 750 (сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст судового рішення складено 05.02.2019 року.
Суддя: І. В. Тихомиров