1Справа № 335/6798/18 2/335/212/2019
08 січня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Кудряшової Ю.І., розглянувши в залі суду у м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_2 умов кредитного договору № 7506С46/165 від 20.11.2006 року утворилась заборгованість у розмірі 90 745,98 доларів США, яку солідарно стягнуто з відповідачів рішенням суду від 25.04.2013 року. Проте, до цього часу погашення заборгованості не здійснено, у звязку з чим позивачем додатково нараховано проценти, пеню та три проценти річних на суму простроченого зобовязання, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості у розмірі 57 539,44 доларів США та 980 200,52 гривень, та стягнути судові витрати.
Ухвалою судді від 03.07.2018 прийнято до розгляду позовну заяву ПАТ Державний експортно-імпортний банк України та відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.
Ухвалою суду від 01.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність та відзив на позов не надали.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У звязку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 20.11.2006 між ВАТ Державний експортно-імпортний банк України (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір № 7506С46/165.
За умовами зазначеного договору кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 105 000 доларів США з кінцевою датою погашення 19.11.2027 року для оплати за квартиру. Позичальник зобовязався погасити кредит шляхом здійснення щомісячних платежів у рівних частинах відповідно до графіку погашення. За користування кредитними коштами позичальник щомісячно сплачує проценти у розмірі річної процентної ставки, яка визначається за формулою: libor 12m+5,89%, але не менше 11,25% річних. У разі прострочення виконання зобовязання позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення.
Умовами договору також передбачено обовязок позичальника здійснити дострокове погашення кредиту протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги кредитора про це у випадку, зокрема, невиконання будь-якого із передбачених договором зобовязань.
У зв'язку з невиконанням Відповідачами умов Кредитного договору Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2013 у справі № 0818/12600/2012 задоволено позовні вимоги ПАТ Державний експортно-імпортний банк України до ОСОБА_1, ОСОБА_2 стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 7506С46/165 в сумі 90 745, 98 доларів США, з яких: 78 114,42 доларів США - сума заборгованості за кредитом; 8 155,27 доларів США - сума заборгованості за несплаченими відсотками; 519,40 доларів США - нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту; 3 956,89 доларів США - нарахована пеня за порушення строків погашення процентів.

Рішення суду набрало законної сили, проте заборгованість на даний час не погашена. Зазначене відповідачами не спростовано та підтверджується наданими Позивачем розрахунками та виписками по рахунку № 425. Одже на час розгляду справи зобовязання за кредитним договором № 7506С46/165 залишається невиконаним.

З моменту прийняття судом рішення, Банком за Кредитним договором додатково було нараховано Позичальнику проценти, пеню та 3% річних від прострочених сум.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець (кредитодавець) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1049 ЦК України визначений обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Умовами договору, укладеного між сторонами, передбачено строк виконання зобовязання, процентну ставку, неустойку у формі пені за прострочення виконання, а також можливість кредитодавця вимагати дострокове виконання зобовязання у випадку його порушення.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання та у разі порушення настають правові наслідки, встановлені договором або законом та боржник у разі порушення грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання (ст. 625 ЦК України).

На підставі ст. 611 ЦК України, п. 2.4.2. Кредитного договору Позичальник повинен сплачувати пеню за кожний день прострочки повернення кредиту або сплати процентів за кредитом, з розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Пеня нараховуються на суму прострочених платежів починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення за кредитом та процентами.

Встановлення в Кредитних договорах обов'язку сплачувати проценти за користування кредитом та наявність обов'язку у Позичальника сплачувати Банку неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не виключає сплату сум 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи, що проценти, встановлені в Кредитному договорі, стосуються плати за користування кредитними коштами, неустойка (пеня) є видом забезпечення виконання зобов'язань, а ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлює проценти лише на випадок прострочення виконання грошових зобов'язань, тобто є мірою відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 07.06.2018 року прострочена заборгованість Відповідачів за Кредитним договором становить 57 539,44 доларів США та 980 200,52 гривень, а саме: заборгованість за процентами за період з 01.03.2013 року по 31.05.2018 року 46 819,64 доларів США; пеня за прострочення сплати основного боргу за період з 07.06.2017 року по 06.06.2018 року 596 577,82 гривень; пеня за порушення строків погашення процентів за період з 07.06.2017 року по 06.06.2018 року 383 622,70 грн.; 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою основного боргу за період з 07.06.2015 року по 06.06.2018 року 7 030,30 доларів США; 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за період з 07.06.2015 року по 06.06.2018 року 3 689, 50 доларів США.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем суд визнає правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку.

За таких обставин, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачами було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості.

Відповідно до 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постанові від 01.03.2017 по цивільній справі № 6-284цс-17.

Тому, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості визначної в іноземній валюті, суд вважає за необхідне визначити розмір заборгованості, який підлягає стягненню з Відповідачів у гривневому еквіваленті. Відповідно до повідомлення Національного Банку України про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 08.06.2018 року (на час звернення з позовом до суду) - курс гривні до долару США становить 26,171679, тобто з відповідачів підлягає стягненню сума заборгованості за процентами за період з 01.03.2013 року по 31.05.2018року 46819,64 доларів США, що відповідає сумі 1 225 348,59 гривень, пеня за прострочення сплати основного боргу за період з 07.06.2017 року по 06.06.2018 року у розмірі 596 577,82 гривень; пеня за порушення строків погашення процентів за період з 07.06.2017 року по 06.06.2018 року у розмірі 383 622,70 гривень.; 3% відсотки річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою основного боргу за період з 07.06.2015 року по 06.06.2018 року у розмірі 7 030,30 доларів США; що у еквівалентно 183 994,75 гривень; 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за період з 07.06.2015 року по 06.06.2018 року - 3 689,50 доларів США, що відповідає сумі 96 560, 40 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 37 291, 56 гривень у рівних частках.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (м. Київ, вул. Антоновича, 127, Код ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України заборгованість за кредитним договором № 7506С46/165 від 20.11.2006 року, а саме: заборгованість за процентами за період з 01.03.2013 року по 31.05.2018 року у розмірі 1 225 348,59 гривень; пеню за прострочення сплати основного боргу за період з 07.06.2017 року по 06.06.2018 року у розмірі 596 577,82 гривень; пеню за порушення строків погашення процентів за період з 07.06.2017 року по 06.06.2018 року у розмірі 383 622,70 гривень; 3% відсотки річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою основного боргу за період з 07.06.2015 року по 06.06.2018 року у розмірі 183 994,75 гривень; 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за період з 07.06.2015 року по 06.06.2018 року у розмірі 96 560, 40 гривень, а всього стягнути 2 486 104 (два мільйони чотириста вісімдесят шість тисяч сто чотири) гривні 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 18 645 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок пять) гривень 78 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 18 645 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок пять) гривень 78 копійок.

Копію заочного рішення направити сторонам, які не зявились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В.Калюжна