Дата документу 17.12.2019 Справа № 337/3384/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №337/3384/19

Провадження №22-ц/807/3867/19

Запорізькій апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2019 року в складі судді Салтан Л.Г. в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 22 жовтня 2010 року, розмір якої станом на 30 червня 2019 року складає 113 201,81 грн, із яких: 4 306,93 грн - заборгованість за кредитом, 99 028,13 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 000 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 5 366,75 грн штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 1 921 грн.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 306,93 грн, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 72,99 грн, а всього 4 379,92 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.

Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 14.08.2019 №01-71/12946 ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 був зареєстрований з 22.12.2009 року по 10.09.2011 рік ( а.с.44).

У відповідності до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України. оголошення про виклик до суду ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 17.12.2019 року на 10 год. 40 хвл. розміщено на офіційному сайті Запорізького апеляційного суду у розділі «Оголошення про виклик до суду» ( а.с.86,87).

Відповідач ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності відповідача, який не прибув в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника АТ КБ «Приватбанк», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не оскаржено, тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено судом, що 22 жовтня 2010 року ОСОБА_1 підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.7).

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Довідку про умови надання платіжної карти «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 (а.с.8, 14-37).

Згідно із випискою по картковому рахунку, ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та здійснював їх часткове повернення (а.с.66-69).

Згідно з наданим банком розрахунком, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 22 жовтня 2010 року, станом на 30 червня 2019 року, складає 113 201,81 грн, із яких: 4 306,93 грн - заборгованість за кредитом, 99 028,13 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 000 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 5 366,75 грн штраф (процентна складова) (а.с.5-6).

АТ КБ «ПРИВАТБАНК», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, пеню та комісію, а також штрафи.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22 жовтня 2010 року, посилався на Довідку про умови надання платіжної карти «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Проте, вказані Умови не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Колегія суддів звертає увагу, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Надані Умови та Правила надання банківських послуг, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 3 липня 2019 року в справі №342/180/17.

Разом із тим, колегія суддів, вирішуючи спір, зважає на наявність підписаної ОСОБА_1 Довідки про умови надання платіжної карти «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.8), якою визначена встановлена сторонами домовленість про сплату:

відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів і році;

пені за несвоєчасне погашення заборгованості за формулою: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) це базова процентна ставка по договору/ 30, яка нараховується за кожний день прострочки по кредиту; пеня (2) це 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, яка нараховується 1 раз на місяць, за наявності прострочки по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн і більше;

штрафів за порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням, передбаченим договором, більше ніж на 30 днів 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Згідно із наданим АТ КБ «Приватбанк» розрахунком, який відповідає умовам кредитування, визначеним у вказаній довідці, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 22 жовтня 2010 року, станом на 30 червня 2019 року складає 14 911,03 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 306,93 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 5 417,86 грн; заборгованість з пені 4000 грн; штрафні санкції 1 186,24 грн (500 грн + 686,34 грн) (а.с.106-107).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, судом першої інстанції не надано оцінки тому, що відповідачем підписано 22 жовтня 2010 року як анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, так і Довідку про умови надання платіжної карти «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою встановлена базова процентна ставка, штрафні санкції та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

Отже, фактичні обставини справи спростовують висновок суду першої інстанції щодо відсутності умов договору щодо процентної ставки та встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення суми процентів за користування кредитним коштами, пені, штрафів з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який відповідає умовам кредитування, визначеним у довідці про умови надання платіжної карти «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду» підписаної позичальником, станом на 30 червня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованість за тілом кредиту 4 306,93 грн; по процентам за користування кредитом 5 417,86 грн; пеня 4000 грн; а також штрафи 1 186,24 грн (500 грн + 686,34 грн).

Враховуючи положення ст. 61 Конституції України та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15).

З мотивів, викладених вище, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги банку про стягнення штрафних санкцій не підлягають задоволенню.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 5 417,86 грнта пеня в розмірі 4000 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 306 грн 93 коп. колегією суддів не переглядається, оскільки в цій частині учасниками справи не оскаржується.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги та апеляційна скарга задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 232,83 грн за подання позовної заяви, 349,24 грн за подання апеляційної скарги, а всього 582,07 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2019 рокув частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пені та штрафів скасувати. Прийняти в цій частині нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість по процентам за користування кредитом за кредитним договором в розмірі 5 417,86 грн(п`ять тисяч чотириста сто сімнадцять гривень 86 копійок) та пеню в розмірі 4000 грн (чотири тисячі гривень).

В іншій частині вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 582,07 грн (п`ятсот вісімдесят дві гривні 07 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова