КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 грудня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Оніщук М.І., вирішуючи питання прийняття до провадження Київського апеляційного суду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів справи, яка надійшла до Київського апеляційного суду з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, вбачається, що 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2019 року справу було направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Справа надійшла до Київського апеляційного суду 12 грудня 2019 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2019 року визначено суддю-доповідача Оніщука М.І.

Вивчивши матеріали справи приходжу до висновку про повернення справи до суду першої інстанції у зв`язку з відсутністю у Київського апеляційного суду належних законних підстав для визначення підсудності у даній справі, з огляду на наступне.

Насамперед слід зазначити, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2019 року, на підставі якої справу було направлено до Київського апеляційного суду, в порушення вимог частини 7 статті 268 ЦПК України, не підписана суддею, а відтак остання немає сили судового рішення.

Крім того, направляючи справу для визначення підсудності суд першої інстанції не врахував наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач подав позов про розірвання шлюбу до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за своїм зареєстрованим місцем перебування.

Згідно вимог частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас, частиною 2 статті 28 ЦПК України закріплено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

У позовній заяві позивач зазначив, що його місце перебування зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , про що надав відповідну довідку (а.с.4).

Також у позові вказав, що він має двох малолітніх дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_1 , та знаходяться на його утриманні, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких були додані ним до позовної заяви (а.с.5,6).

Відтак, з огляду на наявність у позивача малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, він має право вибору підсудності даної справи між кількома судами, тобто може пред`явити позов за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача або за власним зареєстрованим місцем проживання (перебування).

У даному випадку позивач скористався правом вибору підсудності і пред`явив позов за своїм зареєстрованим місцем перебування.

Статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадянина та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечено розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва (на сьогодні Київським апеляційним судом).

Таким чином, з огляду на положення статті 12 указаного Закону та враховуючи те, що дана справа підсудна двом судам за вибором позивача і ним пред`явлено позов до суду який не знаходиться на тимчасово окупованій території України, то, наразі, у Київського апеляційного суду відсутні належні законні підстави для визначення (зміни) підсудності справи одному з місцевих загальних судів міста Києва.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська помилково направлено справу до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, а тому справу слід повернути до суду першої інстанції, якому належить, у порядку визначеному процесуальним законом, вирішити питання відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 27, 28 ЦПК України, статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадянина та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук