Дата документу 05.02.2019
Справа № 320/9137/18
Провадження № 2/320/694/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2019 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Бахаєва І.М.,
за участі секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреності адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1, в інтересах якої діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреності адвокат ОСОБА_2, звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати ОСОБА_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.200 року, р. № 2-615, є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1. За зазначеною адресою зареєстрована її дочка відповідач по справі ОСОБА_3, яка фактично в квартирі не проживає. В звязку з реєстрацією відповідача у вказаній квартирі вона не може оформити субсидію. Зазначає, що до відповідача з проханням про зняття з реєстрації в добровільному порядку вона не звертались, оскільки її донька виїхала з місця реєстрації, зв'язок з нею пропав та на теперішній час її місце проживання їй не відоме.
В силу того, що відповідач зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а тому, вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду.
Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник позивача адвокат ОСОБА_2. у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22 березня 2000 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-615, та технічним паспортом на квартиру складеного 25 травня 1992 року./а.с.6-8/
Відповідно до довідки голови житлово-будівельного кооперативу № 34 «Алмаз» № 91 від 25 жовтня 2018 року, ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте не проживає за зазначеною адресою з вересня 1998 року./а.с.9/.
Згідно довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 7185 від 20 листопада 2018 року місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1./а.с.15/
В силу того, що відповідач ОСОБА_3, зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, та не проживає в ній з 1998 року, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, що у свою чергу приводить до порушення прав позивача і перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 95, 141 258, 259, 263-265, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреності адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ