Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 1715/8921/12

провадження № 61-43767св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Бештинарська Неоніла Олександрівна,

особа, яка звернулася з апеляційною скаргою, - ОСОБА_2 ,

представник особи, яка звернулася з апеляційною скаргою, адвокат - Овдійчук Оксана Олександрівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну

скаргу ОСОБА_2 , подану її адвокатом Овдійчук Оксаною Олександрівною, на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області

від 12 липня 2018 рокуу складі судді Гордійчук С. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»

(далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Бештинарська Н. О., про визнання права іпотекодержателя на домоволодіння, зобов`язання приватного нотаріуса вчинити дії.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня

2012 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Визнано за ПАТ «Універсал Банк» право іпотекодержателя на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 . Зобов`язано приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Бештинарську Н. О. внести відомості про домоволодіння, що складається із земельної ділянки площею 0,0771 га та будинку літ. «А-1», загальною площею 215, 6 кв. м, житловою площею 101,0 кв. м, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 24 вересня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня

2012 року в частині зобов`язання приватного нотаріуса вчинити дії скасовано та в задоволенні позову в цій частині відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня

2012 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 24 вересня 2012 року в касаційному порядку не оскаржувались та набрали законної сили.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 12 липня

2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Овдійчук О. О., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2012 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 24 вересня 2012 року.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що адвокат

Овдійчук О. О., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2012 року, щодо якого апеляційним судом 24 вересня 2012 року вже було здійснено перевірку на предмет законності та обґрунтованості та, як наслідок, скасовано його в частині та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Адвокат Овдійчук О. О. , яка діє від імені та

в інтересах ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яке переглянуте та скасоване в частині судом апеляційної інстанції, отже, такі рішення не є об`єктом апеляційного оскарження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_2 . - Овдійчук О. О. , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 21 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 листопада 2019 року вказану справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення Рівненського міського суду від 26 червня 2012 року у справі № 1715/8921/12 в частині визнання права іпотекодержателя на домоволодіння за ПАТ «Універсал Банк» не скасовано і набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та є об`єктом апеляційного оскарження, відповідно до положень статті 370 ЦПК України, тому висновки апеляційного суду зроблено всупереч вимогам статей 55, 129 Конституції України, статей 13, 263, 370 ЦПК України. Вважає, що апеляційним судом порушено норми процесуального права, оскільки не застосовано статтю 370 ЦПК України, яка підлягала застосуванню, та застосовано статтю 352 ЦПК України, яка не підлягала застосуванню.

Зазначає, неповнолітня ОСОБА_2 , яка не була учасником справи

у жодній судовій інстанції та не була присутня на судових засіданнях під час розгляду справи № 1715/8921/12 у 2012 році. Проте рішенням суду вирішено питання про виникнення її обов`язку перед третьою особою як члена сім`ї власника житлового будинку зі звільнення цього будинку відповідно до положень статті 40 Закону України «Про іпотеку», статті 109 Житлового Кодексу Української РСР, тому рішення Рівненського міського суду

від 26 червня 2012 року, є рішенням, яке неповнолітня може оскаржити

в апеляційному порядку на підставі статей 18, 370 ЦПК України, тобто є об`єкт оскарження.

Відзив на касаційну скаргу учасників справи

29 липня 2019 року ПАТ «Універсал Банк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначає, що судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим.

Зазначає, що оскаржувані судові рішення не стосуються прав та обов`язків заявника, яка на момент прийняття в 2012 році оскаржуваного рішення не проживала за вказаною вище адресою та не була там зареєстрована.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 , подана її адвокатом Овдійчук О. О., підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під

час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити

в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, адвокат Овдійчук О. О., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , посилалась на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права, обов`язки та інтереси ОСОБА_2 .

Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє

у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню;

є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, посилався на пункт 1 частини першої статті 358 ЦПК України.

При цьому апеляційним судом не було враховано вимог частини першої статті 370 ЦПК України, відповідно до якої якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Апеляційний суд у порушенням норм процесуального права позбавив ОСОБА_2 права на апеляційне оскарження судового рішення, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції та не вирішив питання чи порушено оскаржуваним рішенням права, свободи та інтереси ОСОБА_2 , яка не брала участь

у розгляді цієї справи.

З таким судовим рішенням апеляційного суду погодитися не можна, оскільки воно є передчасним, ухвалене з порушенням норм ЦПК України та позбавило учасника процесу права апеляційного оскарження судового рішення, що є порушенням права на справедливий суд.

З огляду на викладене оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до вимог частини четвертої статті 406 ЦПК України підлягає скасуванню

з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану її адвокатом Овдійчук Оксаною Олександрівною, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 12 липня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Р.А. Лідовець

Ю. В. Черняк