ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/542/18 Номер провадження 22-ц/814/110/19Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А.Є. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Пилипчук Л.І., Триголов В.М,

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2018 року (час ухвалення рішення з 15:09:46 год. 05.10.2018 року по 08:00 год. 08.10.2018 року; дата виготовлення повного тексту рішення 08.10.2018 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус Полтава» до ОСОБА_2 про стягнення коштів, третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ТОВ «Євробус Полтава» звернулось до суду з вказаним позовом, просило ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь підприємства кошти у розмірі 262 787 грн. 08 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 3 941 грн. 97 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що 07 квітня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_2, який перебував з ТОВ «Євробус Полтава» у трудових відносинах і керував транспортним засобом, що належав підприємству.

На виконання рішення суду, що набрало законної сили, ТОВ «Євробус Полтава» у межах виконавчого провадження сплатило на користь потерпілих 262 787 грн.08 коп., які в порядку регресу підлягають стягненню з відповідача.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2018 року позовну заяву ТОВ «Євробус Полтава» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євробус Полтава» завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 262 787,08 грн. та сплачені за подання позовної заяви судові витрати у розмірі 3 941,97 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не звернув уваги, що товариство є саме тією особою, яка здійснювала діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки у розумінні ст.1187 ЦК України і є суб'єктом відповідальності за завдану шкоду, а тому не має право на стягнення коштів в порядку регресу.

Також зазначено, що суд неправильно визначив момент початку перебігу строку позовної давності відповідно до ст.233 КЗпП України, не застосував до спірних правовідносин положення ст.132 КЗпП України, якими встановлена обмежена матеріальна відповідальність працівника.

Окрім того, звертається увага на неналежні докази, подані позивачем у підтвердження обставин, якими обґрунтовуються заявлені вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Гайтота І.М., представник ТОВ «Євробус Полтава», надавши заперечення на доводи апеляційної скарги, стверджує, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2014 року близько 17:00 год. ОСОБА_2, керуючи автобусом «Богдан А-09202», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ТОВ «Євробус Полтава», рухаючись в м.Полтаві по вул.Калініна, від вул. 23-го Вересня, в напрямку регульованого перехрестя з вул.Алмазної, зі швидкістю 67,7 км/год, що перевищувала дозволену швидкість у населеному пункті 60 км/год, виїхав на вищевказане перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, при цьому не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем марки "Тоуоtа-Аuris", державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, який рухався попереду в попутному напрямку та виконував маневр розвороту на перехресті, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 12.06.2014 року відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із примиренням з потерпілим.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12.03.2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року, стягнуто на користь ОСОБА_4:

з Hаціональної Aкціонерної Cтрахової Kомпанії "Оранта" кошти в сумі 74 120,99 грн., як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров'я, 3 695,39 грн. як відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження. Всього 77 816,38 грн.;

з ТОВ "Євробус Полтава" кошти в сумі 6 304,45 грн. і за моральну шкоду пов'язану з ушкодженням здоров'я та 5 000 гривень моральної шкоди заподіяну майну. Всього 11 304,45 грн..

Стягнуто на користь ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5:

з Hаціональної Aкціонерної Cтрахової Kомпанії "Оранта" кошти в сумі 10,66 грн., як відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров'я;

з ТОВ"Євробус Полтава" кошти в сумі 4 989,34 грн. за моральну шкоду пов'язану з ушкодженням.

Стягнуто на користь ОСОБА_6:

з Hаціональної Aкціонерної Cтрахової Kомпанії "Оранта" гроші в сумі 50 000 грн. як відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження майна.

з ТОВ "Євробус Полтава" гроші в сумі 232 834,41 грн. за матеріальну шкоду пов'язану з ушкодженням майна та 5 000 гривень моральної шкоди за шкоду заподіяну майну. Всього 237 834,41 грн.

Стягнуто з Національної акціонерної страхової компанії "Оранта", ТОВ "Євробус Полтава" на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 грн. солідарно (а.с.5-8,15-19)

Наказом директора ТОВ «Євробус Полтава» №36-к від 15.08.2016 року ОСОБА_2 звільнено з займаної посади за власним бажанням з 15.08.2016 року, згідно ст.38 КЗпП України на підставі заяви ОСОБА_2 від 15.08.2016 року. Доручено бухгалтерії провести кінцевий розрахунок та виплатити ОСОБА_2 компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 27 календарних днів в тому числі: за період роботи з 06.07.2015 року по 05.07.2016 року - 24 календарні дні та за період роботи з 06.07.2016 року по 15.08.2016 року - 3 календарні дні.(а.с.33)

Згідно листа Шевченківського ВДВС м.Полтави №37353 від 09.04.2018 року на примусовому виконанні в Шевченківському ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебували виконавчі провадежння:

№ 51646127 з примусового виконання виконавчого листа № 554/16259/14-ц від 11.07.2016 року, виданий Октябрським райсудом м. Полтава про стягнення боргу у розмірі 237 834,41 грн. на користь ОСОБА_6 (залишок боргу 221 263,04грн., згідно заяви стягувача);

№ 51646210 з примусового виконання виконавчого листа № 554/16259/14-ц від 11.07.2016, виданий Октябрським райсудом м.Полтави про стягнення боргу у розмірі 4 989,34грн. на користь ОСОБА_4 (залишок боргу 2 000,00грн., згідно заяви стягувача);

№ 51646306 з примусового виконання виконавчого листа № 554/16259/14-ц від 11.07.2016, виданий Октябрським райсудом м.Полтави про стягнення боргу у розмірі 11 304,45грн. на користь ОСОБА_4 (залишок боргу 5 360,67грн., згідно заяви стягувача).

Державним виконавцем 14.07.2016 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень.

За час виконання виконавчого повадження № 51646127 сума стягнута з боржника згідно виконавчого документа: 221 263,04грн., згідно платіжних доручень № 5374 від 08.11.2016, № 5375 від 08.11.2016, № 5750 від 29.11.2016, № 873 від 22.03.2017, № 872 від 22.03.2017, № 4522 від 21.09.2017, № 6168 від 07.11.2017 року.

Сума стягнутого з боржника виконавчого збору: 22 126,30 грн.,

згідно платіжних доручень № 5444 від 08.11.2016, №5735 від 29.11.2016, № 923від 22.03.2017 № 4482 від 19.09.2017, № 6237 від 07.11.2017. Сума стягнутих з боржника витрат на проведення виконавчих дій: 59,13 грн., згідно платіжних доручень № 5442, 5443 від 08.11.2016.

За час виконання виконавчого повадження № 51646210 сума стягнута з боржника згідно виконавчого документа: 2 000,00грн., згідно платіжних доручень № 5376 від 08.11.2016, № 5377 від 08.11.2016, № 5751 від 29.11.2016, № 877 від 22.03.2017, № 875 від 22.03.2017, № 4523 від 21.09.2017, № 6169 від 07.11.2017 року. Сума стягнутого з боржника виконавчого збору: 200,00 грн., згідно платіжних доручень № 5444 від 08.11.2016, №5735 від 29.11.2016, № 923 від 22.03.2017 року, № 4482 від 19.09.2017, № 6237 від 07.11.2017.Сума стягнутих з боржника витрат на проведення виконавчих дій: 59,13 грн., згідно платіжних доручень № 5442,5443 від 08.11.2016 року.

За час виконання виконавчого повадження № 51646306 сума стягнута з боржника згідно виконавчого документа - 5360,67грн. згідно платіжних доручень № 5379 від 08.11.2016, № 5378 від 08.11.2016, № 5754 від 29.11.2016, № 4524 від 21.09.2017, № 874 від 22.03.2017, № 876 від 22.03.2017, № 6167 від 07.11.2017 року. Сума стягнутого з боржника виконавчого збору: 536,06 грн., згідно платіжних доручень № 5444 від 08.11.2016, №5735 від 29.11.2016, № 923 від 22.03.2017 року, № 4482 від 19.09.2017, № 6237 від 07.11.2017.Сума стягнутих з боржника витрат на проведення виконавчих дій: 59,13 грн., згідно платіжних доручень № 5442,5443 від 08.11.2016.

14.11.2017 року, державний виконавець, керуючись п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень (а.с.91-92).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Євробус Полтава», суд першої інстанції виходив з того, що право регресної вимоги до працівника виникає з моменту виплати підприємством, установою чи організацією сум третій особі, і з цього ж часу відраховується строк на пред'явлення регресного позову. Шкода, яка підлягає відшкодуванню за регресною вимогою підприємства чи організації, визначається на загальних підставах, тобто в повному розмірі завданої працівником шкоди.

Перевіряючи наведені висновки суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно із частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини).

За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Правовідносини з покладення на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, завдану підприємству, врегульовані положеннями Глави 9 КЗпП України, проте вони не містять спеціальної норми, яка б визначала підстави, порядок відшкодування працівником шкоди, завданої підприємству внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, для правильного вирішення цього спору підлягають застосуванню як норми КЗпП України (глава 9, ст.233), так і норми ЦК України (ст.1187, ст.1191).

Частинами першою і п'ятою ст.1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана, зокрема із використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст.132 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами.

Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене.

Пунктом третім частини першої ст.134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Відповідно до ст.233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Як роз'яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову.

Згідно ст.136 КЗпП України покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Таким чином, за змістом наведених норм права для покладення на працівника обов'язку відшкодувати підприємству в порядку регресу заподіяну шкоду у повному обсязі необхідна сукупність таких фактів:

по-перше, винними діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, підприємству завдана шкода;

по-друге, підприємство відшкодувало третій особі (потерпілому) шкоду, завдану її працівником, і у межах річного строку звернулося до суду з відповідною вимогою.

Матеріалами справи підтверджується і не заперечується учасниками справи, що ТОВ «Євробус Полтава» є особою, яка здійснювала діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки - експлуатація транспортних засобів.

Судовим рішенням, яке набрало законної сили (а.с.5-19), на ТОВ «Євробус Полтава» покладено матеріальну відповідальність за шкоду, завдану потерпілим джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12.03.2015 року встановлено, що за станом на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Євробус Полтава», керував належним останньому автобусом на законних підставах - на виконання трудової угоди. Судовим рішенням також встановлено, що ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.5-8).

Належними і допустимими доказами, а саме листом Шевченківського ВДВС м.Полтави №45995 від 26 серпня 2018 року, завіреними копіями документів виконавчого провадження (а.с.104 - 111) підтверджений факт виконання ТОВ «Євробус Полтава» рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 12.03.2015 року, тобто факт відшкодування потерпілим особам шкоди, завданої діями ОСОБА_2 Останній платіж за виконавчими листами здійснений підприємством 07 листопада 2017 року, позов до суду пред'явлений 04 липня 2018 року, тобто у межах річного строку.

Достовірність змісту судових рішень, світлокопії яких долучені до справи, перевірена апеляційним судом шляхом їх звіряння з текстами судових рішень, оприлюднених у Єдиному Державному реєстрі судових рішень.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції або вказували на їхню помилковість в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини, їм надано належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.367, ст.374 ч.1 п.1, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 08 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.А.Лобов

Судді: Л.І.Пилипчук

В.М.Триголов

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов