Справа № 643/9355/17
Провадження № 4-с/643/85/19
У Х В А Л А

13 грудня 2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Логвінова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Коцюбинської М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіної І.О. від 14.11.2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 60560913,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова із скаргою на постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіної І.О. від 14.11.2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 60560913, в якій просить:

- визнати дії старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіної І.О. неправомірними;

- зобов`язати старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіну І.О. скасувати постанову від 14.11.2019 року про арешт коштів боржника та зняти арешт з банківського рахунку, відкритого в АТ КБ "Приват Банк", на який нараховуються пенсійні виплати.

В обґрунтування скарги зазначила, що постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіної І.О. від 14.11.2019 року у виконавчому провадженні № 60560913 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих, а також на кошти, що були відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику в межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору/основної частини винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 2935,04 грн. При цьому, вказаною постановою було накладено арешт в тому числі на картковий рахунок, відкритий у Публічному акціонерному товаристві Комерційному банкі «ПриватБанк», який використовується для нарахування пенсії ОСОБА_2 , що в свою чергу позбавили можливості останню отримувати пенсію.

09.12.2019 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіною І.О. у судовому засіданні долучено до матеріалів справи відзив на скаргу, в якому остання просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

В обґрунтування заперечень проти скарги, викладених у відзиві, державний виконавець посилається на те, що у Московському відділі державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження № 60560913. 14.11.2019 року винесено постанову про арешт усіх коштів боржника, яка була направлена до ПАТ КБ «ПриватБанк». При цьому, вказаною постановою накладено арешт на грошові кошти, крім тих, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Таким чином, постанова про арешт коштів боржника винесена в межах чинного законодавства.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду подала заяву, в якій вимоги скарги підтримала, просила задовольнити скаргу, а також проводити розгляд скарги за її відсутності.

Представник Комунального підприємства «Харківводоканал» у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Старший державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіна І.О. у судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати скаргу за наявними у справі доказами, а також проводити розгляд скарги за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіної І.О. від 14.11.2019 року відкрито виконавче провадження № 60560913 з виконання виконавчого листа № 643/9355/17, виданого 24.01.2019 року Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 2423,68 грн (а.с. 6).

Постановою старшого державного виконавця від 14.11.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 2935,04 грн (а.с. 8).

Згідно листа Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-19115/296 від 16.11.2019 року, на ім`я ОСОБА_1 відкриті рахунки № НОМЕР_1 , рахунок IBAN НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 , рахунок IBAN НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 , рахунок IBAN НОМЕР_6 , на які накладено арешт та на вказаних рахунках недостатньо коштів для виконання постанови про арешт коштів (а.с. 49).

Відповідно до виписки по картці № НОМЕР_1 , вказаний рахунок відкритий у Акціонерному товаристві Комерційному банкі «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 та використовується для нарахування пенсії (а.с. 13).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

З вищевикладеного вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлений окремий порядок звернення стягнення на пенсію, в свою чергу арешт пенсійних коштів особи позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, враховуючи, що постановою державного виконавця накладено арешт на на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 , крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволення, шляхом зобов`язання старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіної І.О. скасувати накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться на рахунку № НОМЕР_1 (рахунок IBAN UA8924409), відкритому у Акціонерному товаристві Комерційному банкі «ПриватБанк», постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіною І.О. про арешт коштів боржника від 14.11.2019 року у виконавчому провадженні № 60560913.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 260, 351-355, 447-451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіної І.О. від 14.11.2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 60560913 задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіну І.О. скасувати накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться на рахунку № НОМЕР_1 (рахунок IBAN UA8924409), відкритий у Акціонерному товаристві Комерційному банкі «ПриватБанк», постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіною І.О. про арешт коштів боржника від 14.11.2019 року у виконавчому провадженні № 60560913.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Повний текст ухвали складено 18.12.2019 року.

Суддя А.О. Логвінов