Справа № 201/2522/19
Провадження № 2/201/1827/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради (треті особи - ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська Олена Олегівна) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2019р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ДМР (треті особи - ОСОБА_2 , Приватний нотаріус ДМНО Піонтковська О.О.) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири (а.с.№ 3-7).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.02.2019р. відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого засідання (а.с.№52). Одночасно, витребувано у приватного нотаріуса ДМНО Піонтковської О.О. матеріали спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Підготовче засідання у справі у відповідності до вимог ст. 197 та п. 3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 01.07.2019р. (а.с.№107-108).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка в позовній заяві посилалася на те, що її мати - ОСОБА_3 разом із чоловіком приватизували кв. АДРЕСА_1 , яка належала їм на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 . мати позивачки померла. За життя, а саме 10.06.2004р. ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповідала ОСОБА_4 . В серпні 2012р. ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини за заповітом на користь позивачки. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та на грошові вклади. Свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину кв. АДРЕСА_1 після смерті матері позивачка не може отримати, через відсутність у неї правовстановлюючих документів. З цих підстав приватним нотаріусом ДМНО Піонтковською О.О. була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про спадщину. З огляду на те, що правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у ОСОБА_2 , яка є спадкоємицею Ѕ частини квартири та перешкоджає позивачці в отримані спадкового майна, позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

05.12.2019р. представник позивачки - адвокат Соловей В.А. (діє на підставі ордеру серія ДП №502/006 від 15.10.2019р. - а.с. № 140) в наданому до суду клопотанні позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за відсутності позивачки та її представника без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№136). Крім того зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2019р. за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку набувальної давності на Ѕ частину кв. АДРЕСА_1 , яка є спадковим майном ОСОБА_1 . На сьогоднішній день рішення оскаржується в Дніпровському апеляційному суді та не набрало законної сили.

Представник відповідача - Дніпровської міської ради Булах М.О. (діє на підставі довіреності від 21.12.2018р.-а.с.№88), в заяві від 25.04.2019р. просила винести рішення на розсуд суду (а.с.№89).

Третя особа - ОСОБА_2 , а також її представник Анохін В .О. (діє на підставі ордеру №13/00002 від 23.09.2019р. - а.с.№117) в судове засідання повторно не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 про отримання судової повістки (а.с.№109) та поштовим повідомленням про отримання адвокатом Анохіним В.О. судової повістки (а.с.№131). Про причини неявки суд не сповістила.

Третя особа - Приватний нотаріус ДМНО Піонтковська О.О. в судове засідання 05.12.2019р. не з`явилася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази. В своїй заяві, що надійшла до суду 30.10.2019р., приватний нотаріус просила розглядати справу за її відсутності (а.с.№132).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Крім того, враховуючи, що представник відповідача в наданій до суду 25.04.2019р. заяві висловила позицію щодо позовних вимог, підстав для винесення заочного рішення суд не вбачає, оскільки відсутня сукупність умов передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, оцінивши зібрані докази у справі за принципами ст.89 ЦПК України, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України).

При розгляді справи встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ») є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 11.10.1960р. Дмитрівським сільським бюро ЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області, свідоцтвом про шлюб з ОСОБА_8 , виданим 22.08.1981р. Бабушкінським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Бабушкінським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська 14.01.1986р. та свідоцтвом про шлюб з ОСОБА_9 , яке видано 15.02.1986р. відділом ЗАГС Бабушкінського райвиконкому м. Дніпропетровська (а.с.№11-13).

Мати позивачки 21.02.1987р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 21.02.1987р., яке видане відділом ЗАГС Бабушкінського райвиконкому м. Дніпропетровська, актовий запис №185 (а.с.№15).

Перебуваючи у шлюбі, мати позивачки - ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_10 набули у спільну сумісну власність кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.№22).

Крім того, право власності подружжя на кв. АДРЕСА_1 також підтверджується відповіддю КП «ДМБТІ» ДОР, з якої вбачається, що станом на 14.08.2012р. в інвентаризаційній справі на квартиру містяться відомості про реєстрацію права спільної сумісної власності за ОСОБА_10 і ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.09.1993р., виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження Ж-2801, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР» та записаного в реєстрову книгу № 11п за реєстровим № 2 (а.с.№22, 100).

19.10.1994р. ОСОБА_10 та ОСОБА_3 розірвали шлюбу, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу та зроблений актовий запис № 688 відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого райвиконкому (а.с.№16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачки - ОСОБА_3 померла, про що відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 06.03.2012р. видано свідоцтво про смерть та зроблений актовий запис № 1629 (а.с.№26).

За життя, 10.06.2004р. ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_4 , який був посвідчений секретарем виконкому Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області Лембиш К.Д. (а.с.№25).

З матеріалів спадкової справи № 26/2012 від 06.08.2012р. (яка надана приватним нотаріусом ДМНО Піонтковською О.О. на виконання ухвали суду про витребування доказів) вбачається, що ОСОБА_4 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах спадкової справи нотаріально посвідченою заявою (зареєстровано в реєстрі за № 421 приватним нотаріусом ДМНО Піонтковською О.О. (а.с.№ 70).

Крім заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, яка була подана 06.08.2012р., матеріали спадкової справи не містять інших заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.№ 60).

08.10.2012р. позивачка звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Піонтковської О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, та як вбачається з документів спадкової справи, 08.10.2012р. отримала два свідоцтва про право на спадщину за законом - на земельну ділянку, площею 4,625га, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, Петрівська сільська рада та на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що знаходяться на зберіганні в ТВБВ 6719/0102 (ТВБВ 6718/0102) (а.с.№ 79-80, 144-145).

13.02.2019р. позивачка отримала постанову приватного нотаріуса ДМНО Піонтковської О.О. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ частину кв. АДРЕСА_1 , з огляду на відсутність у неї правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.№47).

Відповідно до положень ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент отримання у власність подружжям Подольник квартири, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, кожному з подружжя на праві власності належало по Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи, 05.12.2019р. судом було отримана Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з якої вбачається, що право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 зареєстровано 21.12.2017р. за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_10 (свідоцтво про шлюб видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська 24.10.1998р. (а.с.№ 17, 134)).

З огляду на те, що на момент смерті мати позивачки - ОСОБА_3 була власницею Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , її донька - ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини та є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину, а також враховуючи, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири позивачка не має можливості через відсутність у неї правовстановлюючих документів, суд вважає її вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а також вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стосовно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2019р. по цивільній справі № 201/4589/18 за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради (третя особа - ОСОБА_1 ) про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, яким позов задоволено та за ОСОБА_2 визнано право власності на Ѕ частину кв. АДРЕСА_1 , яка за життя належала ОСОБА_3 (а.с. № 146-149), варто зазначити, що це рішення не має преюдиційного значення для даної цивільної справи, оскільки не набрало законної сили і оскаржується в Дніпровському апеляційному суді (ухвала про відкриття провадження від 27.11.2019р. - а.с. № 158), а також під час винесення рішення судом не досліджувалось питання, що Ѕ частина кв. АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , входить до спадкового майна, право на яке має її донька ОСОБА_1 , яка у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, а тому в силу ч. 3 ст. 1296 ЦК України не позбавлена права на спадщину.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позову мала пільги щодо сплати судового збору, встановлені ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом першої групи, а також приймаючи до уваги що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3260грн. 79коп., виходячи з вартості майна та ставки судового збору, яка підлягала сплаті при подачі позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради (треті особи - ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська Олена Олегівна) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь держави судові витрати по справі по сплаті судового збору у розмірі 3260грн. 79коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.