справа № 208/4017/18
№ провадження 2/208/1303/19
РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

За участю:

секретаря судового засідання - Корнієнко К.Є.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача 1 - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-ої особи без самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «про визнання осіб такими, що втратили прав користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку»,-

встановив:

1.Позиція позивача.

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , 3-ої особи без самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «про визнання осіб такими, що втратили прав користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку», в якому просить:

- визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , зняв ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_1 ;

- судові витрати стягнути солідарно з відповідачів на кориться позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1 , що перебуває в комунальній власності, та згідно особового рахунку № НОМЕР_1 позивач є основним квартиронаймачем у зазначеній квартирі.

За вказаною адресою зареєстровані:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати позивача;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька позивача,

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , племінниця позивача,

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син племінниці позивача

Позивач стверджує, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понад 10 років не мешкають за вказаною адресою, у квартирі не проживають та нею не користуються, комунальні послуги не сплачують, що покладає надмірний тягар на позивача по сплаті комунальних послуг, які обліковують згідно до кількості зареєстрованих осіб. Проживаючи фактично за іншою адресою, самостійно знятися з реєстраційного обліку відповідачі не бажають, що вимусило позивачку звернутися із даним позовом.

Зазначені обставини підтверджуються копією особового рахунку № НОМЕР_1 , довідкою про реєстрацію та склад сім`ї № 3/17645 від 12.06.2018 року та актом не проживання № 638 від 18.06.2018 року.

2. Позиція відповідача.

Відповідач-1: ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що вона не оспорює факт того, що вона та її син ОСОБА_3 не проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно 10 років. Вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , за вказаною адресою проживає без реєстрації. Стосовно свого сина, ОСОБА_3 повідомила, що він на протязі 5 років мешкає з цивільною дружиною, за адресою, яка їй не відома. Щодо сплати за комунальні послуги, не пам`ятає коли останній раз здійснювала оплату, да даний час витрати по оплаті за комунальні послуги не несе.

Відповідач-2: ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, своїм право на подачу відзиву на позов не подав, заперечень на позов не долучав, причину неявки в судові засідання не повідомляв.

3. Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи.

25.06.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , 3-ої особи без самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «про визнання осіб такими, що втратили прав користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку».

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року було відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг Кам`янської міської ради подав заяву про проведення судового розгляду за їх відсутності.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

Квартира АДРЕСА_1 , перебуває в комунальній власності.

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 10) .

За вказаною адресою зареєстровані:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати позивача;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька позивача,

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , племінниця позивача,

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син племінниці позивача

Відповідач-1 ОСОБА_2 , змінила прізвище з дошлюбного ОСОБА_10 на ОСОБА_11 , з підстав реєстрації шлюбу із ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який було зареєстрованого 25.11.2017 року Південним районним у м. Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 306 (а.с. 46).

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , понад 10 років не проживають у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою ТОВ «ЄРЦ КП» № 3/17645 від 12.06.2018 року про реєстрацію та склад сім`ї (а.с. 12), та актом № 638 про не проживання виданим Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» (а.с. 11).

Тягар утримання зазначеної квартири та сплати комунальних послуг, які обліковуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб, несе позивач, що підтверджено в ході судового розгляду наданими для огляду квитанціями, та не заперечувалося стороною відповідача.

5. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, переведення майна в інше жиле приміщення, виїзд в іншій населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк, тощо.

6. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у Постанові суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів.

Як встановлено в ході судового розгляду та підтверджено позивачем, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у спірній квартирі більш 10-ти років, мають інше постійне місце проживання, а саме відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_4 , що також підтверджено відповідачем безпосередньо в суді, та зазначено що її син ОСОБА_3 мешкає із дружиною за іншою адресою більш п`яти років.

Також зазначені обставини підтверджені довідкою ТОВ «ЄРЦ КП» № 3/17645 від 12.06.2018 року та актом про не проживання № 638 виданого КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду».

Судом враховується, що статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСРніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 71 ЖК Української РСР, встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Суд враховує, що поважних причин відсутності та не проживання у вказаному житлі, ні відповідач-1, ні відповідач-2 не заявляли.

Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

А тому враховуючи, що позивачем доведено факт відсутності відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , більш ніж 6-ть місяців, а саме більш 10 років, тобто понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, а тому позовні вимог ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Також судом враховується, що вимоги пов`язані зі зняттям відповідачів з реєстрації місця проживання, узгоджуються з приписами ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» та Постановою Кабінету Міністрів України №207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», і також підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

7. Судові витрати.

Вирішуючи питання в порядку ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позов підлягає задоволенню, а тому понесені судові витрати позивачем підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Так, при зверненні із позовом до суду, позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, що підтверджено квитанцією (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , 3-ої особи без самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «про визнання осіб такими, що втратили прав користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку» - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зняти з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зняти з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 :

- 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок, у відшкодування понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 :

- 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок, у відшкодування понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Дніпровського апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса мешкання: АДРЕСА_3 .

Відповідач 2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради: юридична адреса: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, проспект Василя Стуса, будинок№10/12.

Суддя Івченко Т. П.