ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6436/19 Справа № 185/1361/19 Суддя у 1-й інстанції - Шаповалова І. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Вказувала, що вона непрацездатна за віком, оскільки досягла пенсійного віку, відповідач матеріальну допомогу їй добровільно не надає, проте має можливість допомагати, бо є працездатним та має заробіток.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову в суд довічно.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу щомісячно починаючи з 11 лютого 2019 року та довічно.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 768 грн.40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач ОСОБА_3 є платником аліментів на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 приховує розмір своїх доходів; розмір пенсії ОСОБА_2 перебільшує прожитковий мінімум для осіб похилого віку та майже дорівнює заробітній платі апелянта, на яку вона проживає разом з донькою.

ОСОБА_3 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просив її відхилити.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення змінити в частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого міським відділом ЗАГС по місту Павлограду Дніпропетровської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 762 від 07 червня 1979 року.

ОСОБА_2 є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 виданим Пенсійним фондом України, та отримує пенсію за віком за період з серпня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 19.212 грн., що підтверджується довідкою № 443444.

ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач потребує матеріальної допомоги, відповідач визнав позов, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу щомісячно на утримання матері.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Встановивши, що ОСОБА_2 є непрацездатною та такою особою, що потребує матеріальної допомоги, яку її син, відповідач у справі, не надає, врахувавши відсутність підстав, передбачених частиною другою статті 204 СК України для звільнення останнього від обов`язку утримувати свою матір, врахувавши розмір пенсії ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 є платником аліментів на утримання його малолітньої дитини ОСОБА_4 , не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку щодо утримання його непрацездатної матері.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, суд першої інстанції помилково зазначив, що такі аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача довічно, в той час як у разі наступної зміни матеріального стану сторін можливе зменшення розміру аліментних зобов`язань або їх припинення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновків про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , зміни оскаржуваного рішення суду в частині визначення, що аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача довічно та залишення без змін рішення суду в іншій частині.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини в наступній редакції:

"Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_3 , реєстрація місця проживання - АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу щомісячно починаючи з 11 лютого 2019 року та до зміни матеріального стану сторін".

В решті рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.