Справа № 202/1022/19
Провадження № 2-о/202/68/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої-судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Дівіндір Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 .

Вимоги обґрунтовані тим, що з 1960 року перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. На час смерті чоловіка вони були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

В листопаді 2018 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, однак їй було відмовлено з підстав ненадання документів, що підтверджують факт перебування на утриманні чоловіка.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року відкрито провадження по справі.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на її задоволенні, в подальшому в судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областів судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, а також письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що згідно з підпунктом 2.11 пункту ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) та виплати пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.12.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 року за № 1566/11846, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1937 року народження, та ОСОБА_1 , 1939 року народження, перебували у зареєстрованому шлюбі з 1 листопада 1960 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого Войковською селищною радою міста Макіївки на підставі актового запису № 278 від 01.11.1960 року (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у місті Макіївка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24 травня 2018 року, виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 5 (а.с. 9).

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника, однак листом № 266/03-09/26 від 31.01.2019 року їй було відмовлено у з ненаданням документів, що засвідчують факт перебування на утриманні чоловіка.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 293, пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Саме така позиція викладена у постановіВерховного Суду від 22 травня 2019 року по справі № 520/6518/17.

З матеріалів справи, зокрема відмітки у паспорті заявниці, довідки з місця проживання, акту, складеного сусідами від 31.03.2016 року, вбачаться, що на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_1 .

Згідно з довідками органів Пенсійного фонду України про розмір пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які були витребувані судом, до березня 2016 року (часу смерті ОСОБА_2 ) розмір пенсії заявниці ОСОБА_1 становив 1306 грн. 47 коп. У той час як розмір пенсії її чоловіка ОСОБА_2 складав 3388 грн. 43 коп. Тобто розмір пенсії заявниці ОСОБА_1 був значно меншим за розмір пенсії чоловіка.

З наведеного можливо зробити висновок, що розмір допомоги, яка надавалася чоловіком ОСОБА_2 , була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю. Марченко