Провадження № 2-о/537/134/2019 Справа № 537/4876/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Маслій М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю третьої особи - Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із його бабусею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2003 року на час відкриття спадщини.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років померла його бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді всього належного їй рухомого та нерухомого майна, зокрема із Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 . На випадок смерті бабуся заявника залишила заповіт, згідно якого, зокрема, усе своє майно заповіла заявнику ОСОБА_1 . Заявник зазначає, що оскільки з 2003 року і на день відкриття спадщини він постійно проживав разом зі своєю бабусею, то вважав, що належним чином прийняв спадщину після її смерті, а тому із заявою про прийняття спадщини не звертався. 29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори з метою заведення спадкової справи після смерті його бабусі, а також оформлення свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище нерухоме майно, однак нотаріус повідомила про відсутність законних підстав для оформлення у зв`язку із пропуском шестимісячного строку подання такої заяви, а також ненаданням доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, заявник не може оформити спадкові права після смерті бабусі, у зв`язку із чим він і вимушений звернутись до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Другої Кременчуцької Державної нотаріальної контори Полтавської області, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завідувач нотаріальної контори Сороколат І.М. надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без участі нотаріуса та зазначив, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без участі представника заінтересованої особи - Другої Кременчуцької Державної нотаріальної контори Полтавської області, на підставі пояснень заявника ОСОБА_1 , та наявних письмових матеріалів справи.

Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06 березня 2017 року Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавської області.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та заявником ОСОБА_1 підтверджується наступними документами.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10 липня 1984 року Відділом ЗАГС Крюківського райвиконкому міста Кременчук, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , та батьками якого зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В свою чергу, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 14 березня 1960 року Відділом ЗАГС, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 (мати заявника), матір`ю якої зазначена ОСОБА_2 .

У зв`язку із укладенням шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 11 жовтня 1980 року міським відділом ЗАГС міста Кременчук Полтавської області.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 20 травня 2009 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької нотаріальної контори Сороколат І.М., та зареєстрований в реєстрі за номером 2-811, згідно якого всі її права та обов`язки, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе її майно, де б воно не було та з чого б не складалось, а також все те, що належатиме їй на день смерті, і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із заявою та відповідними документами для оформлення спадкових прав після померлої ОСОБА_2 до нотаріуса звернувся заявник ОСОБА_1 , однак постановою державного нотаріуса Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Сороколат І.М. від 29 липня 2019 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 ), що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тих підстав, що факт сумісного проживання за місцем відкриття спадщини спадкоємця зі спадкодавцем не підтверджено, а також у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно із частинами 1, 2 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 7 Постанови Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглянути справу про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

В листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наволиться у статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо.

Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у підпунктах 1, 12 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є донькою померлої ОСОБА_2 , та рідною тіткою заявника ОСОБА_1 . Зазначила, що ОСОБА_1 проживав разом з бабусею ОСОБА_2 у будинку останньої за адресою: АДРЕСА_1 , ще до 2003 року, та після одруження проживав разом з бабусею та своєю дружиною. Наразі постійно проживає за зазначеною адресою.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що заявник ОСОБА_1 , доводиться їй двоюрідним братом, вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та підтвердила, що заявник проживає за цією ж адресою більш як десять років.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона доводиться подругою матері заявника ОСОБА_1 та підтвердила, що останній постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомила, що ОСОБА_1 доводиться племінником її невістки, вона знає заявника давно. Також повідомила, що ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із його бабусею ОСОБА_2 , а також проживає за зазначеною адресою на даний час.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази у вигляді пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість повідомлених ними фактів, даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи судом не встановлено, покази свідків не суперечать іншим зібраним у справі доказам, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час її смерті.

Згідно зі статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття

спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт спільного проживання спадкоємця ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, у зв`язку із чим вимоги заявника є законним та обґрунтованими, так як зазначений факт породжує юридичні наслідки у вигляді виникнення майнових прав останньої в результаті оформлення ним спадщини, у зв`язку із чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 263, 264, 265, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), за участю заінтересованої особи - Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області (місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок 90), про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом і його бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.О. Зоріна