Номер провадження: 22-ц/813/6975/19
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 червня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини-інваліда,-

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулась ло суду із позовом, який у подальшому нею був уточнений, до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини-інваліда.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстровано 05 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №118 (а. с. 9).

За час шлюбу у подружжя народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 15).

З липня 2018 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сімейне життя у подружжя не склалося. Сім`я фактично розпалась та існує лише формально.

Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом та потребує особливого піклування та додаткових витрат.

Відповідач ОСОБА_1 добровільно матеріальної допомоги не надає.

На підставі зазначеного, ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд розірвати шлюб укладений між сторонами; стягнути з відповідача на її користь: аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн. та додаткові витрати у розмірі 1 000 грн. щомісячно та фактично сплачені додаткові витрати на дитину у розмірі 1 134,03 грн..

Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти розірвання шлюбу та просив стягувати з нього аліменти у розмірі 2 000 грн..

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 червня 2019 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 5 000 гривень, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1 000 гривень. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін, а також вирішити питання розподілу судових витрат з урахуванням пропорційності задоволенних позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 24 грудня 2019 року.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, які містяться у відзиві адвоката Скиртача С.В. в інтересах ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 червня 2019 року оскаржується лише в частині суми стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 гривень. В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстровано 05 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №118 (а. с. 9).

За час шлюбу у подружжя народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 15).

З вересня 2018 року ОСОБА_2 проживає разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором про оренду житлової площі від 05.09.2018р. (а. с. 16), що також підтверджується довідкою Ряснопільською сільською радою Березівського району Одеської області від 04.09.2018р. (а. с. 24).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною інвалідом, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.10.2017р. (а. с. 13).

Згідно довідки від 18.07.2017р. КЗ «Березівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», районна лікарська консультативна комісія №269 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на «Д» обліку з 01.03.2016р. (а. с. 17), що також підтверджується протоколом огляду (а. с. 18, 19), випискою з історії хвороби № 2827 (а. с. 20), планом нагляду згідно наказу №502 від 28.12.2002р., наказу №254 від 27.04.2006р. (а. с. 21).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частини 1 статті 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Також судом встановлено, що дохід відповідача має мінливий характер, тому розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що визначена судом сума стягнення відповідає вимогам ст. 182 СК України із урахуванням стану здоров`я та матеріального стану, як платника аліментів так і дитини.

Посилання у апеляційній скарзі на неможливість сплати ОСОБА_1 розміру аліментів у визначеному судом розмірі також є не обґрунтованими та документально не підтверджено.

Будь-яких доказів того, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, чи наявності інших обставин, що мають істотне значення, які б могли бути підставою для зменшення розміру аліментів відповідачем суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за станом здоров`я є працездатною особою (докази про поганий стан здоров`я у справі відсутні).

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо утримання відповідачем своєї співмешканки та її малолітньої дитини, оскільки наявність зазначених обставин не звільняє відповідача від обов`язку утримувати власну дитину та сплачувати на її утримання аліменти у розмірі, визначеному законом.

Стаття 182 СК України визначає чіткий перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей незалежно від наявності можливості надавати таку допомогу.

Сімейне право встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому розмір аліментів в сумі 1 000 гривень, які просить стягувативідповідач, явно не є достатньою сумою для задоволення потреб дитини.

Усі доводи, що зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

При цьому суд першої інстанції вірно виходив із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, оцінював надані обома сторонами докази щодо предмету спору у сукупності, ним надано правильну оцінку обставинам й доказам по справі у відповідності до вимог ст. 80 ЦПК України, а тому місцевий суд прийшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384 ЦПК України Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 24 грудня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік