Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Юдицьким К.О.

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Ємельяненко О.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 за участю третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що її дочка ОСОБА_3 - відповідач по справі має доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення, як мати одиночка. Відповідач не приймає участі у вихованні власної дитини, не цікавиться нею, не виявляє бажання піклуватись про дитину. У зв'язку з наведеним просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що відповідач багато років не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров'ям, навчанням у школі, ніде не працює, кошти які отримує, як мати одиночка витрачає на власні потреби. 31 січня 2019 року на засіданні комісії, на яке відповідач не з'явилася, прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Ємельяненко О.М. підтримала позовну заяву та висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 31 січня 2019 року № 103/871/41/3, просила прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України, виходячи із інтересів дитини.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

08 листопада 2018 року ухвалою суду витребувано у Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації оригінал висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

08 листопада 2018 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

04 лютого 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідач є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

28 лютого 2018 року відповідач ОСОБА_3 притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме, за невиконання обов'язків щодо виховання дитини (а.с.45).

Постановами Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року та 29 травня 2018 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 46,47).

Між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо належного батьківського виховання та доказуванню підлягають обставини щодо ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку ОСОБА_3, яка на протязі останніх років вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться її життям та здоров'ям, інтересами, не бере участь у фізичному, духовному та моральному розвитку, матеріально не допомагає, тому вважають за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 65-65).

Судом заслухана думка малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка пояснила, що її вихованням займається бабуся, коли вона приходить зі школи мама спить, ночами та тижням не буває вдома, говорить нецензурні слова.

Позивачем доведено ті обставини, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не сприяє позивачу у забезпеченні дитині необхідного медичного догляду та лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу тощо (а.с. 53,54,55,56, 59).

При цьому суд враховує ті обставини, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи в суді, не надала жодного заперечення з приводу заявлених позовних вимог, які об'єктивно могли б бути враховані судом під час ухвалення судового рішення.

Зазначені фактори, як кожен окремо, такі в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, з урахуванням винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.

Відповідач не надала суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню дитини, а також прояву з її боку щонайменшої батьківської турботи.

Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню й матеріальному утриманню неповнолітньої дитини, не забезпечує законних прав дитини на нормальні умови життя також жодним чином не приймає участі в утриманні спільної дитини, не цікавиться життям доньки, та не приймає участь у її вихованні.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав повністю: позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 704,80 грн.

Керуючись ч.3 статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, ч.3 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 152, 155, 164-167 Сімейного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н. Є. Арапіна