У Х В А Л А

05.07.2019 Справа №607/15756/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Проте, подана позовна заява та додані документи не відповідають вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У п. 2) ч. 1 ст. 176 ЦПК України вказано, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Частиною 2 статті 176 ЦПК України передбачено, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014 року, № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК (в ред. до 15.12.2017 року) такий обов`язок покладається на позивача.

Отже, із вищезазначених норм закону випливає, що обов`язок визначити ціну позову покладено на позивача.

Проте, у позовній заяві зазначено, що позивач не може визначити ціну позову, однак не зазначено та не долучено доказів, що підтверджують неможливість визначення вартості спірного майна.

Поряд з тим, позивачем у позовній заяві вказано, що за заявлену майнову вимогу про визнання права власності сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. за вимогами майнового характеру, однак не зазначено, з якої суми вартості майна виходив позивач, визначаючи даний розмір судового збору та не долучено оригінал квитанції на підтвердження сплати даного судового збору.

Також, зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки позивачем недоплачено судовий збір.

Так, позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру:

-про визнання за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину не введеного в експлуатацію житлового будинку, як об`єкта незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-про визнання за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,0801 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

-провести реальний поділ об`єкту незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та виділити в натурі ОСОБА_1 Ѕ частину об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 по одному із варіантів поділу для чого призначити будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з п.п. 2, 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605,00 грн.), а немайнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме: зазначити у позовній заяві ціну позову; зазначити та долучити докази, що підтверджують неможливість визначити вартість спірного нерухомого майна; надати всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів);долучити до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї; долучити документ, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документу, що підтверджує підставу звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі неможливості подання доказів разом із позовною заявою позивачу необхідно зазначити такі докази.

При цьому, суд роз`яснює, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачеві.

На підставі наведеного і, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити, що якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяК. М. Грицай