Справа № 183/7128/19
№ 2-о/183/222/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

12 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису.

Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи по суті .

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що 06 вересня 2008 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 , вони є батьками дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ще під час другої вагітності чоловік почав зверхньо до неї ставитись, влаштовував сварки, повертався додому в стані алкогольного сп`яніння та доводив її до істерик, користуючись її станом та матеріальною залежністю від нього. Після народження сина ситуація погіршилась, сварки стали постійними, чоловік дозволяв собі звертатись до неї нецензурною лайкою, сімейне життя перестало його цікавити, допомагати з новонародженою дитиною він не хотів, повертався додому серед ночі, а іноді і на світанку в стані алкогольного сп`яніння, агресія стала постійним явищем, влаштовував за місцем спільного проживання скандали, ображав та принижував її, неодноразово в присутності малолітніх дітей, дорікав фінансовою залежністю від нього та тим, що не може працювати.

Коли сину ОСОБА_6 було три тижні, чоловік перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, не контролюючи себе і не розуміючи значення своїх дій, не помітивши в автомобільному кріслі сина, сильно надавив на голову дитини, що налякало її та сина ОСОБА_6 . На щастя вона встигла завадити травмуванню дитини, відвезла сина додому, але за це чоловік влаштував їй скандал, ображав та погрожував фізичною розправою на очах у дочки.

У даний час спільне життя стало нестерпним, приниження як жінки та матері відбуваються постійно та на очах у дітей. Побоюючись з емоційне та психологічне

здоров`я дітей, вона умовила чоловіка піти з квартири, де проживали разом, і залишити її та дітей в спокої.

З 17 березня 2019 року вона та чоловік проживають окремо, подружні стосунки між ними припинено. Спочатку чоловік приходив до дітей, спілкувався з ними, однак згодом агресія та зверхнє ставлення стало розповсюджуватись і на доньку Милану. Чоловік почав принижувати її, ображати, дорікати тим, що він утримує її матеріально і вона «їсть за його рахунок», забирав в дитини кошти, які їй подарували на день народження.

В спілкуванні з дочкою, чоловік використовує в її адресу нецензурну лайку, морально принижує та обіцяє залишити без фінансової допомоги. Погрожує фізичною розправою над її батьками, маніпулює цим.

ОСОБА_3 застосовував до неї фізичне насильство, зокрема душив, штовхав, вдарив її по обличчю, розбив мобільний телефон та забрав його.

08 листопада 2019 року приблизно о 18 годині ОСОБА_3 прийшов до квартири, де вона мешкає з дітьми, почав поводити себе агресивно, кричав та вибивав двері. На той момент її не було вдома, в квартирі знаходилось двоє малолітніх дітей та Іноземцева Жанна. Діти злякались, відкрити двері не наважились, тому він поламав в тамбурі замок та електролічильник. Діти залишились без світла і були налякані. Коли вона повернулась додому, чоловік кричав,

вимагав віддати його документи і сказав, що забравши їх, одразу піде. В квартирі чоловік влаштував двогодинний терор - кричав, кидався на неї, погрожував фізичною розправою їй, її батькам, Іноземцевій Жанні, ображав та принижував дочку, забрав в неї ключі від квартири, кидав речі, забрав всі документи, що були у квартири, бігав по квартирі, і які йому не належать, в тому числі на квартиру, земельну ділянку, свідоцтва про народження дітей, свідоцтво про шлюб, всі медичні документи на сина та інші. Весь час діти плакали, сина не можливо було заспокоїти, однак чоловіка це не цікавило.

В зв`язку з наведеним в заяві ОСОБА_1 просила суд видати обмежувальний припис, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

- заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання, навчання, роботи, інших місць перебування постраждалих осіб.

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці не відомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

- встановити строк дії обмежувального припису шість місяців та копію рішення направити в поліцію для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік, а також виконавчий орган Новомосковської міської ради.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник підтримали заяву, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги.

В судовому засідання ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що викладені в заяві обставини не відповідають дійсності, не підтверджені належними та допустимими доказами. Під час подружнього життя, саме ОСОБА_1 була ініціатором конфліктів, влаштовувала сварки, застосовувала до нього насильство, в присутності близьких, друзів, могла його вдарити по обличчю. Наслідком цього стало припинення сімейних відносин. Він став проживати у своєї матері, а дружина з дітьми залишилися проживати в квартирі. В той же час, ОСОБА_1 стала перешкоджати йому зустрічатися з сином, настроїла дочку проти нього, підбурює дитину на хамську поведінку у спілкуванні з ним, не допускає його до квартири, змінила замки на вхідній двері квартири. Незважаючи на те, що з березня 2019 року він та дружина не проживають спільно, він утримує як її, так і дітей, купує продукти харчування, одяг, сплачує комунальні послуги тощо.

Заслухавши учасників справи, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

У відповідності до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Згідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Приписами ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Статтею 350-2 ЦПК України визначено, що

1. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана:

1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству";

2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";

3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";

4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Згідно приписів ст. 350-3 ЦПК України, 1. Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. 2. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

У відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

1) дитина-кривдник - особа, яка не досягла 18 років та вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

2) дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства;

3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

4) економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

5) запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються;

6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи;

8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи;

10) програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків;

11) програма для постраждалої особи - комплекс заходів, спрямованих на позбавлення емоційної залежності, невпевненості у собі та формування у постраждалої особи здатності відстоювати власну гідність, захищати свої права у приватних стосунках, у тому числі за допомогою уповноважених органів державної влади, органів місцевого самоврядування;

12) протидія домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на припинення домашнього насильства, надання допомоги та захисту постраждалій особі, відшкодування їй завданої шкоди, а також на належне розслідування випадків домашнього насильства, притягнення до відповідальності кривдників та зміну їхньої поведінки;

13) профілактичний облік - здійснення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України організаційно-практичних заходів щодо контролю за поведінкою кривдника з метою недопущення повторного вчинення домашнього насильства, за дотриманням ним тимчасових обмежень його прав та виконанням обов`язків, покладених на нього у зв`язку із вчиненням домашнього насильства;

14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

15) сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності;

16) терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства;

17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 1. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать:

1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника;

2) обмежувальний припис стосовно кривдника;

3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи;

4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

На підставі ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 1. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають:

1) постраждала особа або її представник;

2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування;

3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

2. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

3. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

4. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

5. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

6. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

7. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

8. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

9. Постраждала особа може вимагати від кривдника компенсації її витрат на лікування, отримання консультацій або на оренду житла, яке вона винаймає (винаймала) з метою запобігання вчиненню стосовно неї домашнього насильства, а також періодичних витрат на її утримання, утримання дітей чи інших членів сім`ї, які перебувають (перебували) на утриманні кривдника, у порядку, передбаченому законодавством.

10. У разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Судом встановлено, що 06 вересня 2008 року виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_10 , актовий запис № 33, після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 було присвоєне прізвище ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є батьками дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, учасниками справи визнані, в зв`язку з чим, не підлягають доказуванню ті обставини, що:

- ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в період шлюбу придбали квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не проживають спільно з березня 2019 року;

- ОСОБА_1 , а також діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

- до 08.11.2019 року ОСОБА_3 забезпечував дружину, дітей матеріально: купував одяг, продукти харчування, сплачував комунальні послуги за квартиру, оплачував навчання дітей, надавав можливість користуватися автомобілем, тощо.

Судом встановлено, що 08.11.2019 р. ОСОБА_3 мав намір погуляти з молодшою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той же час, заявник ОСОБА_1 , під різними приводами, фактично перешкоджала ОСОБА_3 , внаслідок чого останній прийшов до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Коли ОСОБА_3 намагався попасти до квартири, в тому числі, щоб отримати документи на майно, ключі від автомобіля і квартири, ОСОБА_1 перешкоджала йому, не відкривала двері, внаслідок чого ОСОБА_3 відключив світло в квартирі. Після того, як ОСОБА_1 надала доступ ОСОБА_3 до квартири, між ними фактично відбувалася сварка з приводу доступу до квартири, питання зустріч з дитиною, щодо документів на майно.

Зазначені обставини в судовому засіданні фактично підтвердили самі учасники та свідки, допитані судом.

Також, судом встановлено, що на наступний день, 08.11.2019 р. ОСОБА_3 також, мав намір погуляти з молодшою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але виявив, що заявник ОСОБА_1 змінила замки на вхідних дверях квартири.

Судом досліджена переписка подружжя у мережі Інтернет у додатку «Viber», яка фактично підтверджує факт перешкоджання зустрічі з дитиною, перешкоджання доступу до квартири, заміни замків на вхідних дверях квартири, внаслідок чого ОСОБА_3 висловив погрози пошкодити замок двері, викинути з квартири батьків ОСОБА_1 , тощо.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявником не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів щодо вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, оскільки фактично, між подружжям виникли сварки та конфлікти з приводу користування спільним сумісним майном, доступу до спільного майна подружжя квартири, документів з приводу зазначеного майна та щодо порядку участі батька у вихованні та зустрічі з дитиною.

Суд приходить до висновку, що самим заявником ОСОБА_1 вчинені дії, що підпадають під ознаки домашнього насильства, а саме умисне позбавлення можливості користуватися майном, документами, що спричинило конфлікт.

В зв`язку з наведеним, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису відмовити.

Судові витрати покласти за рахунок держави.

Учасники справи:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (в своїх інтересах та в інтересах дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ), зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2019 року.

Суддя Д.І. Городецький