Постанова

Іменем України

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 394/417/18

провадження № 61-13056 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна»,

відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Свердликівське», державний реєстратор Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2019 року у складі судді Партоліної І. П. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 червня 2019 року у складі колегії суддів: Суровицької Л. В., Авраменко Т. М., Черненка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» (далі - ТОВ «Імені Юрія Гагаріна») звернулося до суду з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Свердликівське» (далі - ТОВ «Свердликівське»), державного реєстратора Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю є власником земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,38 га, що розташована на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

05 червня 2008 року між приватно-орендним підприємством ім. Гагаріна (далі - ПОП ім. Гагаріна), правонаступником якого є ТОВ «Імені Юрія Гагаріна», та ОСОБА_1 було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки б/н строком на 10 років, який 10 жовтня 2008 року зареєстровано у Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії Центру державного земельного кадастру.

06 вересня 2018 року, маючи намір продовжувати орендні правовідносини з ОСОБА_1 , як орендодавцем, користуючись своїм переважним правом на поновлення договору оренди, товариство направило останній лист-повідомлення про поновлення вказаного договору з проектом додаткової угоди. ОСОБА_1 направила товариству заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки, пославшись на бажання одноосібно обробляти земельну ділянку. Проте 08 грудня 2016 року, тобто ще до закінчення дії договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року, орендодавець уклала інший договір оренди цієї самої земельної ділянки з ТОВ «Свердликівське», а державний реєстратор Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області на підставі цього договору 22 вересня 2017 року виніс рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 37823757, згідно з яким зареєстрував за ТОВ «Свердликівське» право оренди на земельну ділянку, зазначивши, що право оренди починається з 11 жовтня 2018 року.

З урахуванням викладеного ТОВ «Імені Юрія Гагаріна»просило суд:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 08 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Свердликівське»;

- скасувати рішення державного реєстратора Підлісненської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 37228286 про реєстрацію за ТОВ «Свердликівське» права оренди на спірну земельну ділянку;

- визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» на умовах, викладених у додатковій угоді від 03 вересня 2018 року.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2019 року провадження у справі у частині позовних вимог ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 08 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Свердликівське», скасування рішення державного реєстратора Підлісненської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію за ТОВ «Свердликівське» права оренди на спірну земельну ділянку закрито.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2019 року у задоволенні позову ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 20 березня 2018 року та 22 вересня 2018 року ОСОБА_1 у письмовій формі виявила бажання не продовжувати з ТОВ «Імені Юрія Гагаріна»договір оренди земельної ділянки, про волевиявлення останньої свідчить направлені позивачу повідомлення про припинення договірних відносин, що підтверджується зворотними повідомленнями про отримання рекомендованих листів. Крім того, позивачем разом із пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки орендодавцю було направлено проект додаткової угоди, в якому були змінені істотні умови договору - термін його дії збільшено з 10 до 20 років, орендна плата з 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінена до 10 %.

Таким чином, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, орендодавець заперечив проти поновлення договору оренди, що випливає з повідомлення ОСОБА_1 , тому ТОВ « Імені Юрія Гагаріна» втратило своє переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 05 червня 2019 року апеляційна скарга ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що 20 березня 2018 року та 22 вересня 2018 року, тобто до закінчення строку дії договору, ОСОБА_1 листами повідомила позивача про те, що вона не має наміру поновлювати дію договору оренди землі та по закінченню його строку просила повернути їй земельну ділянку. Таким чином, при наявності вираженого волевиявлення орендодавця про відмову від продовження строку оренди та заявленої вимоги власника про повернення земельної ділянки, направлення ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» пропозиції про продовження відносин оренди не може виступати підставою для поновлення орендних відносин між сторонами. Вищевказані обставини свідчать про те, що переважне право позивача на продовження орендних правовідносин не порушено.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що на час направлення ОСОБА_1 позивачу заперечення щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, між останньою та ТОВ «Свердликівське» вже існували договірні відносини. Отже, недобросовісність дій ОСОБА_1 та ТОВ «Свердликівське» призвела до порушення прав позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року на новий строк, хоча відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» у нього наявне переважне право на поновлення зазначеного договору.

Доводи особи, яка подала відзив

У серпні 2019 року ТОВ «Свердликівське» подало відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи позивача висновків судів не спростовують. ОСОБА_1 , як орендодавець, заперечила проти поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного з ТОВ «Імені Юрія Гагаріна», унаслідок чого позивач втратив переважне право на поновлення цього договору оренди.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 394/417/18 з Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.

У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини щодо оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами другою-п`ятою цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду України від 23 березня 2016 року № 6-146 цс 16, від 13 квітня 2016 року № 6-2027 цс 15 та підтверджені постановою Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65 цс 18).

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що 20 березня 2018 року та 22 вересня 2018 року ОСОБА_1 повідомила ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» про небажання продовжувати строк дії укладеного з товариством договору оренди, що підтверджується повідомленнями про припинення договірних відносин та зворотними повідомленнями про отримання рекомендованих листів, надавши мотивоване обґрунтування свого наміру.

Судом установлено, що позивачем разом із пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки орендодавцю було направлено проект додаткової угоди, в якому були змінені істотні умови договору, а саме термін його дії збільшено з 10 до 20 років, орендна плата з 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінена до 10 %.

Таким чином, суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильність вирішення спору, дійшли вірного висновку про те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору. ОСОБА_1 , як орендодавець, заперечила проти поновлення договору оренди, унаслідок чого ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» втратило своє переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Доводи касаційної скарги про те, що на час направлення ОСОБА_1 позивачу заперечення щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, між останньою та ТОВ «Свердликівське» вже існували договірні відносини, не спростовує вищевказані висновки судів, а провадження у справі у частині позовних вимог про недійсність договору укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Свердликівське» закрито. Тому зазначені доводи не носять преюдиційного характеру.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» залишити без задоволення.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 червня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова