ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/99/19 Справа № 206/2224/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Г.В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «Приватбанк» у травні 2015 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором /т.1, а.с.2-3/.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07 травня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит з визначенням розміру процентної ставки та строків виконання зобов`язання за даним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, суму кредитних коштів. Позичальник свої обов`язки системно не виконував, у зв`язку з чим станом на 17 квітня 2015 року утворилася заборгованість. Посилаючись на порушення умов кредитного договору, у зв`язку з чим виникла необхідність захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами та враховуючи наведені обставини наполягає на їх задоволені.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості, станом на 17 квітня 2015 року, за кредитним договором № DNК0G100000026 від 07 травня 2007 року в загальній сумі 9 841,23 доларів США, яка складається з наступного: 8520,07 доларів США - заборгованість за кредитом, 727,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 112,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до договору; 11,66 доларів США -штраф фіксована частина; 469,95 доларів США -штраф процентна складова, що за курсом 21,44 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 квітня 2015 року складає: 210 996, 05 грн. /т.2, а.с.44-46, 91-92, 101/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись, що суд першої інстанції розглядав справу поверхнево, без належного дослідження доказів та без дотримання норм чинного законодавства, а отже було винесено рішення, яке є незаконним та підлягає скасуванню /т.2, а.с.50-55/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та ухвалою суду від 23 листопада призначено її до розгляду /т.2, а.с.67, 68/.

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою про призначення судової економічної експертизи по даній справі /т.2, а.с.72-73/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та призначено по справі судову економічну експертизу та зупинено провадження на час її проведення /т.2, а.с.139-144/.

29 травня 2018 року до суду повернулись матеріали цивільної справи без виконання судово-економічної експертизи, у зв`язку з ненаданням банком додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2018 року провадження по справі поновлено /т.2, а.с.158-159/.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 знову звернувся до апеляційного суду з заявою про призначення судової економічної експертизи по даній справі /т.2, а.с.163-165/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року вирішено витребувати у ПАТ КБ «Приватбанк» додаткові матеріали, які необхідні для проведення єкспертизи по справі /т.2, а.с.181-183/.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті "Голос України" № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Дніпровського апеляційного суду.

Матеріали цивільної справи передано до Дніпровського апеляційного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддів, які входять до складу колегії. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року справу прийнято до свого провадження у новому складі колегії суддів та призначено до розгляду /т.2, а.с.187-188/.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року вирішено витребувати у ПАТ КБ «Приватбанк» додаткові матеріали, які необхідні для проведення єкспертизи по справі /т.2, а.с.191-193/.

У лютому 2019 року АТ КБ «Приватбанк» надало відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що вона є необгрунтованою та не підлягає задоволенню /т.4, а.с. 141-145/.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та призначено по справі судово-економічну експертизу. Провадження на час проведення експертизи зупинено /т.4, а.с.169-173/.

У вересні 2019 року матеріали цивільної справи повернуто до суду разом з висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року поновлено провадження по справі та призначено її до розгляду /т.4 а.с.183-218/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 травня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DNК0G100000026, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 11 200 доларів США на придбання житла у кредит, а також 2 100 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1%, тобто 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 травня 2022 року включно /т.1, а.с.209-211/.

Також 07 травня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNК0G200000026, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 2 800 доларів США на придбання житла у кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1%, тобто 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 травня 2022 року включно /т.1, а.с.206-208/.

Таким чином виходячи з умов кредитних договорів ОСОБА_1 отримав кредит на загальну суму 14 000 доларів США на придбання житла у кредит.

08 травня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . За умовами договору продаж зазначеного будинку вчинено за 70 700 грн. /т.1, а.с.195/.

Відповідно до акту оплати вартості нерухомості, складеного 08 травня 2007 року продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 , покупець сплатив повну вартість нерухомості, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , в розмірі 14 000 доларів США, що становить 70 700 грн., в тому числі за рахунок кредитних коштів ПАТ КБ "Приватбанк" /т.1, а.с.174/.

08 травня 207 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №DNК0G100000026, за умовами якого іпотекою забезпечуються зобов`язання за кредитним договором №DNК0G100000026 від 07 травня 2007 року укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 . Предметом іпотеки є житлового будинку АДРЕСА_1 ( п .35.3 договору). Вартість предмету іпотеки складає 70 700 грн. (п.35.5 договору) /т.1, а.с.212-214/.

Виходячи з наведених обставин колегія суддів вважає доведеним позивачем отримання відповідачем суми кредиту за спірним кредитним договором, оскільки відповідачем було придбано за ці кошти нерухоме майно, що підтверджується матеріалами справи, тому доводи апеляційної скарги відносно не отримання кредитних коштів за договором не заслуговують на увагу та спростовуються наведеним.

Щодо доводів апеляційної скарги відносно недостатності доказів на підтвердження позовних вимог банку, відсутності в матеріалах справи повного кредитного досьє необхідного для проведення судової експертизи, слід зазначити наступне.

Ухвалами апеляційного суду від від 28 серпня 2018 року та від 30 жовтня 2018 року витребувано у ПАТ КБ "Прватбанк" всі необхідні документи на підтвердження кредитних зобов`язань, зокрема витребувано перелік документів зазначених самим відповідачем у своєму клопотанні.

На виконання ухвал апеляційного суду ПАТ КБ "Прватбанк" надано суду копію кредитної справи ОСОБА_1 за договорами №DNК0G100000026 та №DNК0G200000026 від 07 травня 2007 року, яка містить всі необхідні документи для встановлення судом виникнення кредитних правовідносин між сторонами /т.3, т.4, а.с. 1-132/.

Звертаючись з позовними вимогами ПАТ КБ "Прватбанк" посилався на порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 17 квітня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 9 880,67 доларів США, яка складається з наступного: 8 520,07 доларів США - заборгованість за кредитом, 7 27,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 122,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 39,44 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 11,66 доларів США -штраф фіксована частина та 469,95 доларів США -штраф процентна складова.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та призначено по справі судово-економічну експертизу. Зокрема, перед експертом поставлено на вирішення питання щодо визначення дійсного розміру заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ "ПриватБанк" станом на 27 серпня 2015 року по всім видам виплат, передбачених умовами кредитного договору №DNKOG100000026 від 07 травня 2007 року.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №2189/2190-19 судом встановлено, що дійсний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №DNKOG100000026 від 07 травня 2007 року становить 9 001, 76 доларів США, яка складається з 7 203, 19 доларів США - заборгованості за кредитом, 726, 42 доларів США - заборгованості по процентом за користування кредитом, 201, 60 доларів США - заборгованості з комісії за користування кредитом, 425, 42 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, штрафи у розмірі 11,67 (фіксована частина) та 406, 46 (процентна складова).

Даний висновок колегія вважає належним та допустимим доказам в розумінні процесуального закону та погоджується з визначеною сумою заборгованості за кредитним договором. Заперечень та доказів, які би спростовували визначену експертом суму заборгованості сторонами надано не було.

Також зазначеним висновком судового експерта встановлено, що реальна ставка по кредитному договору №DNKOG100000026 від 07 травня 2007 року становить 12,82% річних. Разом з цим, слід зазначити, що збільшення розміру процентної ставки за користування кредитними коштами узгоджено між сторонами та передбачено умовами договору, що регулюється пунктом 2.3.1 договору. Дані умови є чинними, оскаржені в судовому порядку не були, таким чином колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення суми заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі визначеному висновком судового експерта.

Щодо стягнення інших частин заборгованості колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, належні йому відповідно до ст. 1048, 1056-1 цього Кодексу.

За статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення штрафу, як фіксованої частини так і процентної складової, задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення заборгованості за комісією, слід зазначити наступне. Положення п.п.22,23 ст.1 ЗУ "Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Так зі змісту спірного кредитного договору вбачається, що його умовами встановлий обовя`зок позичальника сплачувати щомісячну комісію, проте не визначено за надання яких саме послуг банка вона повинна сплачуватись. Враховуючи наведені норми закону колегнія суддів приходить до висновку, що в даному випадку комісія не підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Таким чином, враховуючи наведені норми закону, умови договору, висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №2189/2190-19, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість, яка станом на станом на 17 квітня 2015 року складає у розмірі 8 355, 03 доларів США, що за курсом 21,44 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 квітня 2015 року становить 179 131, 84 грн., з яких заборгованість за кредитом - 7 203, 19 доларів США, що еквівалентно 154 436, 39 грн., заборгованість по відсоткам - 726, 42 доларів США, що еквівалентно 15 574, 45 грн. та пені у розмірі 425, 42 доларів США, що еквівалентно 9 121 грн.

Визначаючи розмір заборгованості в гривневому еквіваленті колегія суддів виходила з заявлених позовних вимог банку, з яких вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за курсом 21, 44 грн.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог банку.

Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України враховуючи часткове задоволення позовних вимог та апеляційної скарги з відповідача на користь банку підлягає стягненню сума 1 425, 72 грн., в рахунок відшкодування судового збору за подання позовної заяви, з врахуванням відшкодування витрат за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року - скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», , заборгованість за кредитним договором №DNKOG100000026 від 07 травня 2007 року станом на 17 квітня 2015 року у розмірі 8 355, 03 доларів США, що за курсом 21,44 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 квітня 2015 року складає 179 131, 84 грн., з яких заборгованість за кредитом - 7 203, 19 доларів США, що еквівалентно 154 436, 39 грн., заборгованість по відсоткам - 726, 42 доларів США, що еквівалентно 15 574, 45 грн. та пені у розмірі 425, 42 доларів США, що еквівалентно 9 121 грн.

Стягнути з з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», , судовий збір у розмірі 1 425, 72 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров