Справа № 524/5680/19
Провадження № 2-з/524/74/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

з участю секретаря судового засідання Крижановської Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та заява про забезпечення позову по даній цивільній справі, які судді передано 05.08.2019 року.

В заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що відповідачі у добровільному порядку кошти не повертають, мають у власності нерухоме майно, на частину якого до Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено записи про державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно у зв`язку із укладенням іпотечних договорів. На думку позивача існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на усе нерухоме майно відповідачів.

Суд, вивчивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості не відкрито.

Ч. 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до роз`яснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тому, суд не може оцінити, чи співмірні заходи забезпечення позову ціні позову, оскільки суду не надано навіть приблизної оцінки вартості майна та не обґрунтована необхідність у накладенні арешту на все майно, яке належить відповідачам.

З урахуванням наведених вище вимог закону, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 153, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя