ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2548/18Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 22-ц/817/796/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення Теребовлянського районного суду від 11 червня 2019 року (головуючий суддя Ромазан Л.С., дата виготовлення рішення не вказано) у цивільній справі № 606/2548/18 за позовом представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Вербовецької сільської ради Теребовлянського району, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 , інтереси якого представляє ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , Вербовецької сільської ради Теребовлянського району, третьої особи Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. що в АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_4 , якому належав зазначений будинок. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно не може через відсутність реєстрації права власності.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 11 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що померлий ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав до своєї смерті у с. Вербівці Теребовлянського району, а ОСОБА_3 зареєстрована у с . Ласківці Теребовлянського району і оскільки ОСОБА_3 не зверталася із відповідною заявою про прийняття спадщини, тому вона не є такою, що прийняла спадщину. Висновок суду про постійне проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_4 не грунтується на матеріалах справи.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

У судове засідання відповідачі та третя особа, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з"явилися, що згідно ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , згідно господарської книги с. Вербівці Теребовлянського району, належить до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

6 липня 2007 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами а також інше майно, яке буде належати на день смерті, заповів ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Встановлено, що ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_4 , після одруження разом проживали у АДРЕСА_1 у зв"язку з хворобою ОСОБА_4 перейшли проживати у с.Ласківці Теребовлянського району до будинку матері ОСОБА_3 , яка допомагала здійснювати догляд за хворим, де ОСОБА_4 і помер.

Згідно постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 8 жовтня 2018 року № 1616/02-14 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 після смерті рідного брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю державної реєстрації спадкового нерухомого майна та правовстановлюючих на нього документів. У вказаній постанові нотаріуса зазначено, що інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Позивач ОСОБА_2 є братом спадкодавця ОСОБА_4 , з яким на день смерті не проживав, проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_3 з 22 жовтня 1983 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_3 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 за заповітом, спадщину прийняла внаслідок постійного спільного проживання із спадкодавцем.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Згідно ст. ст. 1216, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 є такою, що прийняла спадщину по заповіту, а тому позивач, який є спадкоємцем за законом, не має права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_4 .

Колегія суддів не приймає до уваги доводи у скарзі про те, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку повідомленню Теребовлянського міського голови Тернопільської області від 12 квітня 2019 року № 783/02-48 та довідці старости с.Вербівці Теребовлянського району від 11 квітня 2019 року № 09-04/20-163, (а.с. 50-51), згідно яких ОСОБА_4 на день своєї смерті проживав із своєю дружиною ОСОБА_3 , яка за власні кошти здійснювала його поховання, з огляду на наступне.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із матеріалів справи, інформація у згаданих письмових доказах повністю узгоджуються із поясненнями відповідача ОСОБА_3 від 02 квітня 2019 року (а.с. 46), яка пояснила, що разом із спадкодавцем постійно проживала у його будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з хворобою чоловіка вони переїхали у с. Ласківці Теребовлянського району до її матері, що допомагала здійснювати догляд за хворим чоловіком.

Дана обставина також підтверджується поясненнями старости с. Вербівці Клебан М.М. , у яких відсутні дані про не проживання разом ОСОБА_3 із спадкодавцем.

Окрім цього встановлено, що доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Теребовлянського районного суду від 11 червня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2019 року.

Головуючий -

Судді -