СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-з/759/87/19
ун. № 759/9650/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновська О.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариства з обмеженою відповідальністю «Актів проперті Менеджмент», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інеса Володимирівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовними вимогами ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариства з обмеженою відповідальністю «Актів проперті Менеджмент», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інеса Володимирівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.05.2019 відкрито підготовче провадження.

28.05.2019 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв. м, загальною площею 64,4 кв. м, власником якого є станом на 23.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Актів проперті Менеджмент», .

19.06.2019 представник позивача подав повторно заяву про заборону будь-яким третім особам, у тому числі представникам TOB «Фінансова компанія «Інновація» та TOB «Актів проперті Менеджмент», вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв. м., загальною площею 64,4 кв. м; забороною будь-яким третім особам, у тому числі представникам TOB «Фінансова компанія «Інновація» та TOB «Актів проперті Менеджмент», проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв. м., загальною площею 64,4 кв. м; заборону будь-яким третім особам, у тому числі представникам TOB «Фінансова компанія «Інновація» та «Актів проперті Менеджмент», вселятися в квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв. м., загальною площею 64,4 кв. м; заборону будь-яким третім особам реєструватися в квартирі АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв. м., загальною площею 64,4 кв. м; забороною спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб в квартирі АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв. м., загальною площею 64,4 кв. м; заборону спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Після чого 01.08.2019 представник позивача подав письмові пояснення до заяви про забезпечення позову в яких зазначив, що існує об`єктивна необхідність для перешкоджання представникам ТОВ «ФК «Інновація» та ТОВ «Актів Проперті Менеджмент», а також ОСОБА_3 та її представникам вчинення дій, які наразі призводять до порушення прав та інтересів власника об`єкта, та унеможливлення виконання рішення суду.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, приходжу до наступного висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605цс16 від 25.05.2016 винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м.Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, вирішуючи вказану заяву по суті заявлених вимог, суд враховує ту обставину, що вказані в заяві про забезпечення позову заходи вже були предметом розгляду суду, відповідно до ухвали від 28.05.2019 і її задоволено частково.

Під час подання вдруге заяви із зазначеними в ній тотожними з попередніми вимогами, стороною позивача не надано жодного належного і допустимого доказу для необхідності вжиття зазначених заходів забезпечення позову та як вже зазначалось, вказаний позов вже забезпечено шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру ухвалою суду від 28.05.2019.

Внаслідок чого, суддя прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариства з обмеженою відповідальністю «Актів проперті Менеджмент», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інеса Володимирівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи - протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали до Апеляційного суду міста Києва в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя: О.В. Ул`яновська