РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Зуб Г.А.
за участю секретаря Черниш О.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Київський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Відповідач своїм право на подання відзиву не скористався.
Позивач надала до суду заяву про проведення судового засідання у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити на підставі наданих матеріалів справи, та від клопотання про виклик свідків відмовилась.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява, в якій відповідач просить розглянути справу за його відсутності, та позов визнає.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, повідомлявся у встановленому законом порядку, в матеріалах справи міститься заява, в якій третя особа просить розглянути справу за своєї відсутності, та проти задоволення позову не заперечує.
Представник третьої особи Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином та своєчасно.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та за наявними в справі доказами.
16.10.2018 року вказана позовна заява надійшла до суду та розподілена судді Зуб Г.А.
Ухвалою судді від 19.10.2018 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків, які були усунені позивачем 26.10.2018 року.
Ухвалою судді від 30.10.2018 року було прийнято до розгляду дану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.
Позивачем разом з позовною заявою було додано клопотання про допит свідків, від якого позивач відмовилась.
Судом встановлено, що відповідач є онуком позивача.
Позивачу та її чоловіку ОСОБА_3 (третій особі по справі) на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська (кол. Блюхера)АДРЕСА_1, що підтверджується наданим до суду свідоцтвом про право власності на житло від 19.07.1999 року. (а.с. 8).
Відповідач зареєстрований у спірній квартирі, що підтверджується довідкою про зареєстрованому у житловому приміщенні осіб від 02.10.2018 року.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно з частиною другою статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом статтей 71 , 72 ЖК Української РСР наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору - судом.
Як роз'яснено у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК Української РСР ), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Таким чином, встановивши, що відповідач дійсно не проживає у спірній квартирі протягом багатьох років, проживає в іншій квартирі, та має там постійне місце проживання, оплату комунальних послуг не здійснює, та доказів того, що створені перешкоди для вселення відповідача у квартиру позивача протягом останнього року матеріали справи також не містять, та позовні вимоги визнає в повному обсязі, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 80, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Київський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 30 січня 2019 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ