Номер провадження: 22-ц/813/7696/19
Номер справи місцевого суду: 520/7884/19
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Погорєлової С.О.,

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2019 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріально округу Гур`янова Людмила Геннадіївна) про стягнення боргу, -

встановила:

11 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики від 20 серпня 2014 року.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, представник відповідачів звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Приморського районного суду м. Одеси по цивільній справі за № 522/5161/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання договору припиненим, посилаючись на те, що зазначене рішення суду вплине на розгляд даної справи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2019 року заяву представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 було задоволено, зупинено провадження у цивільній справі за № 520/7884/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гур`янова Людмила Геннадіївна) про стягнення боргу, до набрання законної сили судовим рішенням Приморського районного суду м. Одеси по цивільній справі за № 522/5161/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання договору припиненим.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а саме, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що у матеріалах справи наявна низка доказів, яких достатньо для самостійного встановлення у справі, що розглядається, фактичних обставин, необхідних для її вирішення. Крім того, на думку апелянта, зупинення провадження по даній справі призведе до затягування процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року у справі № 522/5161/17за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання договору припиненим, було визнано припиненим договір позики від 20 серпня 2014 року, укладений між сторонами.

Вказане судове рішення оскаржене у апеляційному порядку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання договору припиненим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Таким чином, враховуючи, що предметом розгляду у даній справі є вимоги про стягнення боргу за договором позики від 20 серпня 2014 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення суду у цивільній справі за № 522/5161/17 буде мати важливе значення для вирішення спору в цій справі, оскільки рішенням суду у справі № 522/5161/17 визнано припиненим договір позики, за яким позивач просить стягнути заборгованість у справі, що розглядається, та вказане позбавляє суд першої інстанції можливості повноцінно та об`єктивно встановити і оцінити обставини, які є предметом судового розгляду в цій справі.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що у матеріалах справи наявна низка доказів, яких достатньо для самостійного встановлення у справі, що розглядається, фактичних обставин, необхідних для її вирішення

Вказане питання не має правового значення для вирішення даної справи, оскільки суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості надавати правову оцінку належності та допустимості доказів для розгляду справи по суті, оскільки справа по суті судом першої інстанції не розглядалась.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2019 рокупостановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе