РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

в складі головуючого судді Безрук Т.В.

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Посилалася на те, що 05.08.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім`єю до листопада 2013 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що протягом сумісного проживання постійно траплялись сварки, вона з відповідачем має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому просила шлюб розірвати.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 206 ЦПК України, які визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 05 серпня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві складений відповідний актовий запис №764.

Від шлюбу спільних дітей не мають.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін.

Також, відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, клопотань про надання їм строку для примирення, не надходило. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Оскільки суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб між ними підлягає розірванню.

На підставі ст.ст. 110-112 СК України, керуючись ст.ст. 141, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 05 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №764, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити « ОСОБА_4 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду..

Суддя: Т.В. Безрук