Номер провадження: 22-ц/813/4591/19
Номер справи місцевого суду: 494/1157/18
Головуючий у першій інстанції Лебединський С.Й.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Громіка Р.Д.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та її адвоката Волкова О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 20 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Заводської сільської ради Березівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про визначення долаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось право на земельну частку пай в розмірі 6,45 га, що знаходяться на землях колишнього КСП ім. Кірова с. Заводівка. Березівського району Одеської області, належного померлій на підставі сертифікату НОМЕР_1 №0079919. Проте, протягом встановленого законом 6-ти місячного строку вона не звернулась до нотаріуса так як перебувала у важному емоційному стані, оскільки втратила рідну людину і не змогла знайти в собі сили для своєчасного звернення до нотаріуса з питань спадкових справ. Крім цього вона не змогла поїхати на похорон своєї матері в Республіку Комі, Російської Федерації і свідоцтво про смерть матері було вислано їй далекими родичами лише 23 березня 2017 року. Крім цього у кінці 6-ти місячного строку після ОСОБА_4 помер її син ОСОБА_5 , що також є труднощами до вступу в спадкові права своєчасно.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд задовольнити його з наведених у повзовній заяві правових підстав.

Представник відповідача Заводівської сільської ради залишив вирішення поданого позову на розсуд суду.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, рідний брат позивача ОСОБА_2 проти задоволення поданого позову не заперечував.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 20 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції представник відповідача Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області та третя особа ОСОБА_2 не з`явились, про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надала суду нотаріально посвідчену заяву, в якій ОСОБА_2 просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Тому у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка належним чином сповіщених сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення на апеляцію, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не навела суду будь - яких поважних причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, яка відкрилася ще у 2014 році після смерті її матері.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що було зареєстровано Березівським рай бюро ЗАГС а.з. №48. Свідоцтво про народження НОМЕР_2 . Її батьками були записані ОСОБА_7 і ОСОБА_3 .

У вересні 1984 року був зареєстрований, а 27 лютого 1996 року був розірваний шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , що було зареєстровано Відділом РАЦС Вишгородського РУЮ Київської області, а.з. №52. Свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3 . Після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище чоловіка - ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що було зареєстровано територіальним відділом запису актів громадянського стану м. Ухти Управління запису актів громадянського стану Республіки Комі Російська Федерація, а.з. №658. Свідоцтво про смерть НОМЕР_4 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді сертифікату на земельну частку (пай) О Д №0079919, виданого її чоловіку ОСОБА_11 на підставі рішення Березівської РДА 29.07.1996р. №321, площею 6,45 умовних кадастрових гектара, яку вона отримала на підставі свідоцтва про спадщину НОМЕР_5 від 02 квітня 2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син позивача ОСОБА_5 , що було зареєстровано Відділом реєстрації смерті у м. Київі, а.з.20638. Свідоцтво про смерть НОМЕР_6 .

Протягом встановленого законом строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач не подавала.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Частиною 2 статті 1270 ЦК України передбачено, що якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилалася на те, що перебувала у важному емоційному стані, оскільки втратила рідну людину і не змогла знайти в собі сили для своєчасного звернення до нотаріуса з питань спадкових справ. Крім цього вона не змогла поїхати на похорон своєї матері в Республіку Комі, Російської Федерації і свідоцтво про смерть матері було вислано їй далекими родичами лише 23 березня 2017 року. Крім цього у кінці 6-ти місячного строку після ОСОБА_4 помер її син ОСОБА_5 , що також є труднощами до вступу в спадкові права своєчасно.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних доказів на підтвердження того, що зазначені обставини перешкодили для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась у 2014 році, позивач суду не подала.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та приймаючи до уваги ратифікацію Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006р., суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28.10.2010р., остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».

Позивачка ОСОБА_1 не надала до суду жодного належного та допустимого доказу та не послалась на жодну конкретну обставину, яка б створила для неї будь-які труднощі вчинити необхідну дію щодо прийняття спадщини у визначений законом для цього строк.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382 - 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Березівського районного суду Одеської області від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 24 грудня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

Р.Д.Громік

П.М.Черевко