Справа № 214/3580/19
2/214/2055/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 грудня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Джемерчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, в інтересах Дніпропетровської обласної ради в особі Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради», до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, -
Керівник Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області Кондратов В.Г. звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у сумі 8965 грн. 20 коп.
В обґрунтування позовних вимог вказано наступне. У провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебував обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Судом встановлено, що 16.12.2016 року близько об 11.30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1 , вживав спиртні напої разом із своїм батьком ОСОБА_3 та спільним знайомим ОСОБА_2 . Під час вживання спиртних напоїв між зазначеними особами на ґрунті побутового пияцтва відбулась сварка, в ході якої ОСОБА_2 почав ображати та висловлюватись нецензурною лайкою в бік батьків ОСОБА_1 . Зазначена поведінка ОСОБА_2 викликала у ОСОБА_1 почуття гострої неприязні до нього та в останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 з вказаних мотивів.
Діючи з цією метою, ОСОБА_1 взяв з поверхні столу, встановленого в приміщенні кухні даного житла, кухонний ніж та таким чином підшукав собі знаряддя злочину. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою спричинення ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, на ґрунті гострої неприязні до нього, утримуючи в правій руці підшуканий ним ніж, близько об 11.40 годині 16.12.2016 року умисно завдав своєму знайомому ОСОБА_2 , який в цей час сидів на стільці в приміщенні кухні, одного удару клинком даного ножа в ділянку грудної клітини ліворуч ззаду, не переслідуючи за мету спричинити йому смерті.
Після цього ОСОБА_2 направився за місцем свого мешкання в приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки самостійно викликав бригаду швидкої медичної допомоги, працівники якої госпіталізували потерпілого ОСОБА_2 до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2»ДОР», де йому було надано належну медичну допомогу.
Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з пошкодженням міжреберної артерії, наскрізним пораненням верхньої долі, сліпим пораненням нижньої долі легені, відкритий гемо пневмоторакс, внутрішньо-плевральна кровотеча, які згідно із висновком судово-медичної експертизи №120 від 23.01.2017 року за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2017 року, який набрав законної сили 27.06.2017 року, ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_2 перебував на лікуванні в торакальному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» з 16.12.2016 року по 04.01.2017 року, тобто 18 ліжко-днів та на його лікування було витрачено 8965 грн. 20 коп.

Викладене свідчить, що потерпілий ОСОБА_2 проходив стаціонарне лікування у КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» внаслідок вчинення щодо нього ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 порушено законні інтереси держави в особі КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР», що виразилося у витрачанні закладом охорони здоров`я бюджетних коштів на лікування потерпілого ОСОБА_2 , якому кримінальним правопорушенням завдано тілесні ушкодження.

Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Представник комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушенню або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному, прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» є установою охорони здоров`я населення.

Згідно з визначення, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Відповідно до пп. «а» п. 3 ч. 1 ст. 89 БК України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні).

Згідно ст. 18 Основ законодавства про охорону здоров`я фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.

Згідно ст. 49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Відповідно ч. 2 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування» районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.

Згідно статуту КП «Криворізька МКЛ №2» ДОР», затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради №388-14//VII від 19.10.2018 року, підприємство є лікувальним закладом охорони здоров`я комунальним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги населенню в порядку та на умовах, установлених законодавством України та цим статутом. Підприємство створене за рішенням Дніпропетровської обласної ради від 22.06.2018 року №342-13/VІІ відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом перетворення комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» у комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» та є правонаступником всіх майнових та немайнових прав комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради».

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання. Вирок суду набрав законної сили 27.06.2017 року (а.с.27-28).

У зазначеному вироку суду зазначені обставини, що були встановлені під час розгляду справи, а саме те, що ОСОБА_1 , з мотивів гострої неприязні до потерпілого, умисно завдав потерпілому ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень.

Частиною 6 статті 82 ЦПК встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії то закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

З абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Так, потерпілий ОСОБА_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в торакальному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» у період часу з 16.12.2016 року по 04.01.2017 року.

Згідно довідки - калькуляції КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» №33 від 19.04.2019 року на лікування потерпілого ОСОБА_2 протягом 18 ліжко-днів витрачено бюджетні кошти у сумі 8965 грн. 20 коп. із розрахунку, що фактичні витрати на 1 ліжко-день для лікування останнього склали: у грудні 2016 року 559 грн. 27 коп., разом за 15 днів 8389 грн. 05 коп. та у січні 2017 року 192 грн. 05 коп., разом за 3 дні 576 грн. 15 коп. (а.с.13,14,15).

Таким чином, враховуючи викладене, судом встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками травмування потерпілого від злочину, тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача в повному обсязі, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі в сумі 1921 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. 1206 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 27, 56, 77, 78, 82, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про прокуратуру», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, в інтересах Дніпропетровської обласної ради в особі Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради», до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» (, юридична адреса: м. Кривий Ріг, майдан 30-річчя Перемоги, 2) кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 в сумі 8965 грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Попов.