Р І Ш Е Н Н Я№ 127/25407/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Коренюк М.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кашпрук О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном - гаражем шляхом заборони змінювати замок на дверях гаража без надання ключів позивачу, стягнення витрат на утримання гаража, збитків у вигляді упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном - гаражем шляхом зобов`язання надати екземпляр ключів від гаража, заборони змінювати замок на дверях гаража без надання ключів позивачу, стягнення витрат на утримання гаража, збитків у вигляді упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2019 р. прийнято відмову від позову представника позивача - адвоката Кашпрук О.В. у цивільній справі №127/25407/19 в частині вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном - гаражем шляхом зобов`язання надати екземпляр ключів від гаража, провадження у справі в цій частині закрито. (а.с. 77)

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на майно, в тому числі на металевий гараж по АДРЕСА_1 . Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 (її брат). Брат не надавав їй ключі від гаража. Металевий гараж по АДРЕСА_1 за письмовою згодою відповідача був оформлений на ОСОБА_1 . Щорічно позивач несе витрати на утримання гаража: 08.10.2015 р. було сплачено 2500,00 грн та 526,53 грн, 18.10.2016 р. - 700,00 грн та 312,31 грн, 28.11.2017 р. - 700,00 грн та 375,64 грн, 21.08.2018 р. - 700,00 грн та 370,63 грн, 30.07.2019 р. - 405,90 грн та 700,00 грн. Зазначені витрати позивач несла самостійно, відповідач участі в утриманні гаража не приймав. 1/2 частка витрат на утримання спільного гаража становить 3646,00 грн.

За станом здоров`я позивач обмежена в пересуванні, з 2012 р. не виходить з квартири. Відповідач ОСОБА_2 використовує спільний гараж по АДРЕСА_1 як сарай, на прохання позивача здавати гараж в оренду не реагує. В березні 2016 р. шляхом поміщення оголошення в мережі Інтернет позивач знайшла покупця ОСОБА_4 , який погодився купити спірний гараж за 2700,00 дол. США. За продаж гаража ОСОБА_5 передав ОСОБА_1 300 дол. США завдатку. В телефонній розмові відповідач ОСОБА_3 відмовив ОСОБА_4 у продажі гаража. Оскільки з березня 2016 р. позивач була позбавлена можливості здавати гараж в оренду через поведінку відповідача їй було завдано збитків у вигляді упущеної вигоди, розмір якої становить 9432,00 грн.

Крім того, внаслідок дій відповідача їй було завдано моральної шкоди, а саме вона зазнала страждань через неможливість використання гаража, кошти від продажу гаража вона планувала витратити на лікування. Моральну шкоду оцінює в 10000,00 грн.

Просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном - гаражем по АДРЕСА_1 шляхом заборони відповідачу змінювати замок на дверях гаража без надання ключів позивачу, стягнути з ОСОБА_2 3646,00 грн витрат на утримання гаража, 9432,00 грн збитків у вигляді упущеної вигоди, 10000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кашпрук О.В. позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав в частині усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном - гаражем по АДРЕСА_1 шляхом заборони змінювати замок на дверях гаража без надання ключів позивачу, стягнення 3646,00 грн витрат на утримання гаража, 2000,00 грн моральної шкоди, в решті позов не визнає. Суду пояснив, що внаслідок сімейного конфлікту стосунки з позивачем зіпсувались, позивач, дійсно тяжко хворіє, не виходить з квартири, але й не пускає до себе ні його, ні матір, на дзвінки не реагує. Один раз йому телефонував чоловік з пропозицією купити гараж, але пропонував дуже низьку ціну, тому він йому відмовив.

Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна батька ОСОБА_3 , що підтверджується письмовими доказами - копіями свідоцтв про право на спадщину за законом. (а.с. 31-34) Крім іншого, успадкували металевий гараж, що по АДРЕСА_1 , який належить до рухомого майна. Зазначене підтвердили обидві сторони.

08.10.2015 р. між позивачем ОСОБА_1 та МКП Архітектурно-будівельний сервіс укладено договір №І-873 ID29089, за яким сторони погодили порядок використання встановленої тимчасової конструкції для господарських потреб - гаража (металевої конструкції) по АДРЕСА_1 . Договір діє з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. (а.с. 53-54) Додатковою угодою № І-1125 ID33225 від 18.10.2016 р. термін дії договору від 08.10.2015 р. продовжено до 31.12.2016 р. (а.с. 7) Додатковою угодою № І-1445 ID37845 від 28.11.2017 р. термін дії договору від 08.10.2015 р. продовжено до 31.12.2017 р. (а.с. 8) Додатковою угодою № І-971 ID 41150 від 21.08.2018 р. термін дії договору від 08.10.2015 р. продовжено до 31.12.2018 р. (а.с. 9)

30.07.2019 р. між позивачем ОСОБА_1 та МКП Архітектурно-будівельний сервіс укладено договір №І-873 ID29089, за яким сторони погодили порядок використання встановленої тимчасової конструкції для господарських потреб - гаража (металевої конструкції) по АДРЕСА_1 . Договір діє з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. (а.с. 10-11)

На а.с. 50-52, 29-30 - оригінали та копії квитанцій позивача ОСОБА_1 на загальну суму 7291,01 грн про сплату коштів за утримання гаража.

На а.с. 14 - копія заяви ОСОБА_2 від 07.08.2015 р., адресована начальнику МКП Архітектурно-будівельний сервіс, за якою ОСОБА_2 не заперечує щоб гараж по АДРЕСА_1 , володільцем якого був ОСОБА_2 , був переоформлений на ОСОБА_1

15.10.2015 р. Вінницьким МВ УМВС України у Вінницькій області розглянуто звернення ОСОБА_1 за фактом непорозумінь з братом ОСОБА_2 щодо спадкового майна після смерті батька. Зазначене підтверджується письмовими доказами: копією висновку від 21.10.2015 р. про результати розгляду звернення ОСОБА_1 , копією пояснення ОСОБА_1 від 15.10.2015 р., копією відповіді Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області №1/50 від 11.11.2015 р. (а.с. 17-19)

11.04.2016 р. Вінницьким ВП ГУНП у Вінницькій області розглянуто звернення ОСОБА_1 за фактом непорозумінь з братом ОСОБА_2 щодо спадкового майна після смерті батька, в тому числі гаража по АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується письмовими доказами: копією висновку від 25.03.2016 р. про результати розгляду звернення ОСОБА_1 , копією заяви ОСОБА_1 від 15.03.2016 р., копією відповіді Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області №5821/200/05-16 від 21.04.2016 р. (а.с. 20-24)

06.01.2017 р. Вінницьким ВП ГУНП у Вінницькій області розглянуто звернення ОСОБА_1 за фактом непорозумінь з братом ОСОБА_2 щодо самовільного зайняття ним гаражного приміщення №102991 по АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується письмовими доказами: копією висновку від 04.01.2017 р. про результати розгляду звернення ОСОБА_1 , копією заяви ОСОБА_1 від 19.12.2016 р., копією пояснення ОСОБА_1 від 19.12.2016 р., копією відповіді Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області №155/200/03-2017 від 12.01.2017 р. (а.с. 25-28)

Згідно відповіді відділу соціального захисту населення №2 (Вишенька) №309 від 27.02.2012 р. ОСОБА_1 потребує сторонньої допомоги та не здатна на самообслуговування. (а.с. 35)

На а.с. 36-37 - копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , копія виписки з історії хвороби ОСОБА_1 №2831.

Пропозиція щодо мирного врегулювання спору від 17.08.2019 р., адресована ОСОБА_2 , залишена ним без виконання. (а.с. 38)

На а.с. 41-44 - оголошення з мережі щодо вартості оренди гаража в м. Вінниці.

Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що біля п`яти років тому хотів придбати гараж в позивача ОСОБА_1 за 3000,00 дол. США. Він дав завдаток позивачу в розмірі 300,00 дол. США без розписки. Один раз спілкувався з відповідачем по телефону щодо продажу гаража, відповідач відмовився його продавати.

Свідок ОСОБА_6 (подруга позивача) пояснила суду, що допомагає позивачу по господарству, ходить в магазин за продуктами для позивача. Біля п`яти років коштами позивача сплачує за утримання гаража. ОСОБА_8 від позивача, що був покупець на гараж, але відповідач не погодився його продати.

Свідок ОСОБА_7 (сусідка позивача) пояснила, що допомагає позивачу: купує для неї продукти, оскільки позивач ОСОБА_1 біля семи років не виходить з квартири. Мати позивача передавала через неї гроші, продукти для позивача, але позивач заборонила щось брати від матері для неї.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 386 ч. 2 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Зазначена норма гарантує власнику можливість вимагати не лише усунення порушень його права власності, що вже відбулися, а й звертатися до суду за захистом своїх прав, що можуть бути реально порушені в майбутньому, тобто застосовувати такий спосіб захисту своїх порушених прав, як попередження або припинення можливого порушення його прав власника в майбутньому. Таке правило відповідає особливому характеру права власності як абсолютного права (постанова Верховного Суду від 11.12.2018 р. у справі №910/23255/17).

Згідно ст. 368 ч. 1 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 369 ч. 1, 2 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що позивач не мала ключів від спірного гаража, вони знаходились тільки у відповідача, ключ від гаража було передано представнику позивача лише під час розгляду справи (про це пояснили сторони), суд вважає, що є підстави заборонити відповідачу змінювати замок на дверях гаража (металевого, рухоме майно), що отримано у спадок після смерті батька ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (на час розгляду справи знаходиться по АДРЕСА_1 ) без надання ключів ОСОБА_1 .

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки витрати на утримання гаража по АДРЕСА_1 , який отримано у спадок після смерті батька ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , несе самостійно позивач ОСОБА_1 , що підтверджується квитанціями про оплату, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 1/2 частку витрат на утримання гаража в розмірі 3646,00 грн.

Згідно ст. 22 ч. 1, 2 п. 2) ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В постанові Верховного Суду від 07.11.2018 р. (справа №127/16524/16-ц) зазначено, що тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який має довести, що він міг і повинен був отримати визначені ним доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди також мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що вимога про стягнення упущеної вигоди позивачем не обгрунтована, не підтверджена конкретним розрахунком і доказами про реальну можливість отримання позивачем доходу від здачі гаража, який належить двом співвласникам (позивачу і відповідачу), в оренду без згоди другого співвласника, беручи до уваги те, що позивачем не надано доказів того, що неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток від здачі гаража в оренду, потрібно відмовити ОСОБА_1 в задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 9432,00 грн.

Відшкодування моральної шкоди регулюється ст. 1167 ЦК України, де йдеться про те, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ч. 3 абз. 2 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом.

Суд вважає, що позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки вона зазнала певних страждань від неможливості користування гаражем по АДРЕСА_1 . Враховуючи глибину душевних страждань позивача, при цьому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачу ОСОБА_1 , в розмірі 2000,00 грн, тобто вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави 768,40 грн і 187,95 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 319, 322, 368, 369, 386, 1167 ЦК України,

ст.ст. 13, 89, 77-79, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Заборонити ОСОБА_2 змінювати замок на дверях гаража (металевого, рухоме майно), що отримано у спадок після смерті батька ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (на час розгляду справи знаходиться по АДРЕСА_1 ) без надання ключів ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частку витрат на утримання гаража в розмірі 3646,00 (три тисячі шістсот сорок шість) грн, 2000,00 (дві тисячі) грн у відшкодування моральної шкоди, а на користь держави - 768,40 грн і 187,95 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Повне рішення виготовлено 23.12.2019 р.

Суддя О.О.Венгрин