Ухвала

05 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 465/1736/15-ц

провадження № 61-2000ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 14 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, П'ята львівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, демонтаж самочинно влаштованих кухні та сходів, виселення із спірних приміщень та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення Франківського районного суду міста Львова від 14 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2019 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у березні 2015 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, позовної заяви немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (мінімальна заробітна плата - 1 218 грн) (підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання позовної заяви у даній справі).

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 оскаржує судові рішення в повному обсязі, отже, судовий збір за подання касаційної скарги за первісними позовними вимогами майнового характеру, враховуючи розмір оспорюваної суми (1 % вартості 1/4 частини цокольних приміщень будинку, але не менше 243,60 грн, х 200 %), має становити не менше 487,20 грн, за дві вимоги немайнового характеру (демонтаж самочинно влаштованих кухні та сходів та виселення із спірних приміщень) - 974,40 грн (243,60 грн х 2 х 200 %), а всього 1 461,60 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги за зустрічними позовними вимогами майнового характеру, враховуючи розмір оспорюваної суми (1 % вартості 30/100 частки у будинку, але не менше 243,60 грн, х 200 %), має становити не менше 487,20 грн.

Враховуючи наведене, судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 1 948,80 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 1 948,80 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_2 в касаційній скарзі зазначено, що відповідно до пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Однак жодних документів, що підтверджують підстави такого звільнення, заявником не надано.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення) або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 14 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук