Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

31 січня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом 08.10.2018 року мотивуючи тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач, дочка її чоловіка, у вказаній квартирі зареєстрована, але не проживає з 2013 року, вона забрала свої особисті речі, залишила ключі від квартири та виїхала, витрат по утриманню квартири не несе, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, останній час з нею не спілкується, на телефонні дзвінки не відповідає. Факт реєстрації відповідача у квартирі порушує її, ОСОБА_1, права щодо вільного користування, володіння та утримання майна та оформлення субсидії, тому просила в судовому порядку визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 18 в будинку № 60 по вул. Авіаторів в м. Узин Білоцерківського району Київської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 17.12.2018 року представник позивача, адвокат ОСОБА_3, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, судові витрати просила залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилась про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи зазначені вимоги, постановив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення.

Суд, заслухавши покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( Фрунзе), 60, кв. 18, є власником вказаної квартири на підставі договору дарування від 19.10.2000 року зареєстрованого за № 1-4215, зареєстрованого 07.11.2000 року в Білоцерківському МБТІ у книзі № 22, за реєстровим № 3000, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 5,10-11).

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( Фрунзе), 60, кв. 18, а фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 8-9,16,21-25).

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач у даній справі відзив на позов із запереченнями та належними і допустимими доказами в їх підтвердження до суду не подала.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 ( Фрунзе) в місті Узин Білоцерківського району Київської області зареєстрована з 30.11.2004 року, проте в даному житловому приміщенні не проживає більше 5 років, її особистих речей у квартирі немає, житлом вона не цікавиться та не приймає участі в його утриманні, позивач сама утримує житлове приміщення у належному стані та сплачує комунальні послуги, даний факт підтверджується матеріалами справи ( а.с. 6,7) та показами свідків.

Враховуючи, що відповідач більше одного року без поважних причин не користується житловим приміщення квартири АДРЕСА_2 ( Фрунзе) в місті Узин Білоцерківського району Київської області, участі в оплаті за комунальні послуги та в утриманні житла не приймає, належних та безспірних доказів того, що їй чинилися перешкоди у користуванні квартирою до суду не надано, як і не надано доказів щодо поважності причин не проживання у спірному житловому приміщенні більше року, тому суд вважає за можливе визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 18 в будинку № 60 по вул. Авіаторів в м. Узин Білоцерківського району Київської області.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 являється дочкою ОСОБА_6, чоловіка позивача, який має на праві власності на підставі договору дарування від 30.04.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1778, житловий будинок № 64, по вулиці Жовтневій в селі Острійки, Білоцерківського району Київської області, отже відповідач не позбавлена можливості бути зареєстрованою та проживати разом із батьком у вказаному будинку, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 40) та показами свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, прийняте рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, а відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатила при подачі позову до суду в розмірі 704,80 грн. ( а.с.1), однак заявила клопотання залишити судові витрати за нею.

Керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 15, 29, 319, 391, 402 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , ст. 4, 12, 76 81, 223, 258, 259, 264 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( 23.11.1975 рік народження, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) до ОСОБА_2 ( 26.05.1988 рік народження, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 18 в будинку № 60 по вул. Авіаторів в м. Узин Білоцерківського району Київської області.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04.02.2019 року.

СуддяОСОБА_7