№566/1777/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року смт. Млинів, Рівненської області

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Бандура А.П. розглянувши заяву про самовідвід у розгляді цивільної справи №566/1777/19 за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання стягнених витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Судді Млинівського районного суду Бандурі А.П. надійшла для розгляду цивільна справа №566/1777/19 за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання стягнених витрат.

До відкриття провадження суддя Млинівського районного суду Рівненської області Бандура А.П. заявила самовідвід, поскільки, вона, як суддя, виносила вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року, за яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 1508-VI від 11 червня 2009 року, що діяв на час вчинення злочину) та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі з позбавленням права обіймати посаду судді та посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в державних установах строком на 3 (три) роки та з конфіскацією 1/6 (однієї шостої) частини майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалою колегією суддів Тернопільського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.2ст.368 КК України (в редакції Закону України № 1508-VI від 11 червня 2009 року, що діяв на час вчинення злочину) по епізоду одержання ним 23 червня 2010 року хабара від ОСОБА_2 у розмірі 3500 гривень скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанні можливості їх отримати.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст.39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У пункті 2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді" (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та ОСОБА_3 ООН від 27 липня 2006 року) зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.199 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обставини, викладені в заяві про самовідвід, дійсно можуть викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Млинівського районного суду Бандури А.П. в цій справі, відтак заявлений самовідвід є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст.36,39,40 ЦПК України,

суд

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Млинівського районного суду Бандури Алли Петрівни у розгляді цивільної справи №566/1777/19 за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання стягнених витрат - задоволити.

Повернути дану справу до канцелярії суду для вирішення питання щодо подальшого її автоматизованого розподілу, визначеному відповідно до вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Млинівського районного суду А.П. Бандура