Єдиний унікальнтй номер 229/6161/18
Номер провадження 2/229/51/2019 Категорія 48
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Білик О. А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 22 грудня 2018 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 27 липня 2018 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей.

Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що виникло непорозуміння між подружжям. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27 грудня 2018 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання на 06 лютого 2019 року (а.с.15-16).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, погодився на розірвання шлюбу.

З огляду на це, відповідно до ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів, без фіксації судового процесу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішеня у випадку визнання позову відповідачем.

В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави.

Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 липня 2018 року, про що зроблено актовий запис № 126 у Генічевському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с 11).

У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З липня 2018 року сторони разом не мешкають.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 131, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 110- 112 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 27 липня 2018 року між ОСОБА_2, який народився 01.02.1990 року у м. Дружківка Донецької області та ОСОБА_1 , яка народилась 10.10.1989 року у смт. Олексієво-Дружківка міста Дружківки Донецької області, про що Генічеським районним віділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис № 126 .

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити до Дружківського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому запису про шлюб.

Повний текст рішення було складено в нарадчій кімнаті 06 лютого 2019 року.

Суддя: А. Л. Гонтар