ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5045/17 Номер провадження 22-ц/814/237/19Головуючий у 1-й інстанції Шевська О.І. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію,-

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ПАТ «Полтаваобленерго» звернулося до суду із вказаним позовом. Зазначало, що 15 грудня 2016 року під час контрольного огляду та технічної перевірки електроустановки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, представниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою КМУ від 26 липня 1996 року за № 1357 та п. 3.1.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, затвердженої Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, а саме самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Просили суд стягнути з відповідача на користь Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» заборгованість в сумі 3 331, 29 грн. за необліковану електричну енергію та понесені судові витрати.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2018 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» відмовлено.

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вказує, що матеріалами справи доведено факт самовільного підключення відповідачем до електромережі поза електролічильником.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з підстав, передбачених ст. 376 ч. 1 п. 3, 4 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що, 15 грулня 2016 року під час контрольного огляду та технічної перевірки електроустановки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 представниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» було виявлено порушення п.48 Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою КМУ від 26 липня 1996 року за №1357 та п.3.1.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, затвердженої Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року №562, а саме самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

Підключено розетку поза електролічильником, відкритою електропроводкою.

Спожита таким чином електрична енергія лічильником не обліковувалася.

На підставі п.53 ПКЕЕН на місці виявлення порушення ПКЕЕН представниками ПАТ «Полтаваобленерго» Кохан А.А., Антоновичем А.Р., Годиною О.С., Тараненко А.М., в присутності споживача ОСОБА_2, було складено Акт про порушення № 00005491 від 15 грудня 2016 року в двох примірниках.

Вказаний акт порушення було підписано вищевказаними уповноваженими представниками ПАТ «Полтаваобленерго» та споживачем ОСОБА_2

04 січня 2017 року в порядку передбаченому п. 53 ПКЕЕН, на підставі Акта порушення було визначено обсяг недорахованої електричної енергії та суму завданих збитків в розмірі 3 331, 29 грн.

Протокол засідання та розрахунковий документ для оплати направлено рекомендованим листом, про що свідчить підпис про отримання від 19 січня 2017 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували що відповідач, неправомірно самовільно підключився до електроустановки.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин другої, третьої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з пунктом 48 ПКЕЕН та пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлене порушення та згідно з Методикою.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 Методики вона застосовується на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення порушень ПКЕЕН, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить висновку, що позивачем було належним чином доведено, що відповідач самовільно підключився до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, про що був складений акт про порушення, чим порушив вимоги ПКЕЕН, тому зобов'язаний відшкодувати відповідачу вартість необлікованої електричної енергії, яка обрахована відповідно до норм Методики № 562.

Колегія суддів критично відноситься до висновків суду першої інстанції, що твердження позивача про використання відповідачем необлікованої енергії є припущенням, оскільки така позиція суду спростовується зібраними по справі доказами, зокрема, актом від 15 грудня 2016 року про порушення ПКЕЕН, який складено в присутності споживача, ним підписаний і визнаний. Вказаний акт є чинним і сторонами у встановленому законом порядку не оскаржувався, а тому є належним доказом самовільного підключення відповідача до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного рішення, ухваливши нове рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги положення ч. 13 ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вирішує питання стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які були сплачені при подачі позову і апеляційної скарги, а саме: при подачі в позову - 1 600 грн. і при подачі апеляційної скарги у розмірі 2 400 грн., що в загальному розмірі становить 4 000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2018 року задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2018 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» 3 331, 29 грн. (три тисячі триста тридцять одну гривню 29 копійок) заборгованості за необліковану електроенергію.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» 4 000 грн. (чотири тисячі гривень) в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак