РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки адвоката ОСОБА_4

представника третьої особи Третяк ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області в особі Служби у справах дітей, про усунення перешкод у спілкуванні з донькою та визначення способу участі у вихованні доньки, суд,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з донькою та визначення способу участі у вихованні доньки.У позовній заяві, яка у подальшому була уточнена, зазначено, що 01 червня 2013 року сторонами був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 03.10.2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 шлюб між ними було розірвано. Відповідачка перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які останній не може нормально зустрічатися з донькою. Така поведінка відповідачки змусила ОСОБА_1 звернутись до органів опіки та піклування ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області за захистом своїх порушених прав на спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні. Розпорядженням голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації від 22.07.2016 року за №378 «Про встановлення часу спілкування з дитиною» було встановлено час ОСОБА_1 спілкування з дочкою, а саме 10 днів протягом місяця (3 години на день) на території міста Дніпрорудне за домовленістю батьків. На жаль ситуація не покращилась. Фактично, з моменту прийняття даного рішення відповідачка ігнорує його і по цей час продовжує чинити перешкоди спілкуванню з донькою та участі у її вихованні. Позивач має із відповідачкою рівні права і обов'язки щодо доньки, але відповідачка нехтує його правами, порушуючи їх. Весь цей час ОСОБА_1 намагається налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права як батька сьогодні є порушеними. ОСОБА_1 чисельних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом взаємних поступок, позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 просить суд зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначити наступні способи його участі у вихованні доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисте спілкування: безперешкодні зустрічі з дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, без участі будь-яких інших осіб не менше ніж чотири разі на місяць з 18 години 00 хвилин кожної п'ятниці до 21 години 00 хвилин кожної суботи за місцем проживання батька ОСОБА_1; безперешкодний спільний щорічний відпочинок дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1, без участі будь-яких інших осіб з 15 червня по 30 червня включно та з 01 серпня по 25 серпня включно; безперешкодна участь у спільному святкуванні дня народження ОСОБА_1 та днів народження його рідних кожного року 16-го листопада, 26-го листопада, 03-го червня, 24-го березня з 09 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин, а також з 09 години 00 хвилин 09- го травня до 22 годин 00 хвилин 10-го травня; безперешкодна участь у спільному святкуванні державних свят України - на кожне державне свято України з 08 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин; необмежене спілкування з донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення ОСОБА_1 з донькою або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; в день побачення з донькою ОСОБА_1 має право безперешкодно, за відсутності матері ОСОБА_3, особисто забирати доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дому, дитячого садка, школи, будинку; зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за два дні до дня зустрічі ОСОБА_1 з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги виходячи з підстав, що викладені у письмовій формі. Разом з тим, суду пояснив, що за наявності заперечень доньки, він погоджується не наполягати, щоб вони спілкувалися за його місцем проживання у м. Запоріжжі.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнає частково та суду пояснила, що не заперечує проти спілкування дитини з батьком і не перешкоджає цьому. Однак просить суд врахувати думку дитини, оскільки доньці лише пять років, і спілкування дитини з батьком за місцем мешкання останнього просить обумовити згодою дитини. Також заперечує проти обсягу спілкування, зазначеному у позовних вимогах.

Представник відповідачки адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вважає, що зустрічі батька з донькою можливі лише за згодою дитини і не в обсязі, що вимагає позивач у позовній заяві. Тому позов у повному обсязі не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи Третяк ОСОБА_5 у судовому засіданні позов просить вирішити на розсуд суду, вважає, що зустрічі та спілкування батька з дитиною можливі за домовленістю батьків.

Свідок ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, суду показала, що вона мати позивачки, відповідачка ОСОБА_8 Н О. її колишня невістка. Їй відомо, що невістка перешкоджає сину у спілкуванні з дитиною, не реагує на прохання.

Свідок ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, суду показав, що позивач ОСОБА_1 його друг, ОСОБА_10 колишня дружина позивача. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що колишня дружина перешкоджає у спілкуванні з дитиною.

Свідок ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, суду показала, що позивач її онук, з ним добрі стосунки, з відповідачкою стосунків не підтримує. ОСОБА_1 дуже кохає свою доньку, бажає з нею спілкуватися. З лютого 2018 року спілкування погіршилось, буває не бачаться по півтора місяця.

Свідок ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, суду показала, що позивача ОСОБА_1 знає, з відповідачкою ОСОБА_3 добрі стосунки, жили по сусідству. ОСОБА_7 живе у м. Дніпрорудне Василівського району. Коли вони проживали у с. Маячка, позивач приїжджав та спілкувався з дитиною в присутності матері.

Свідок ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7, суду показала, що працює вихователем КНДЗ №7 «Теремок», який відвідує ОСОБА_7. Донька чекає батька, відповідачка ОСОБА_3 не перешкоджає спілкуванню ОСОБА_1 з дитиною.

Свідок ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_8, суду показала, що працює практичним психологом вихователем КНДЗ №7 «Теремок», який відвідує ОСОБА_7. Дитина добре спілкується з батьком. Як психолог може сказати, що розмови негативно впливають на дитину. Відповідачка говорила, що не заперечує проти спілкування з дитиною.

Свідок ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_10, суду пояснили, що відповідачка ОСОБА_3 їх донька, позивач бувший зять. Їм відомо, що донька не перешкоджає позивачеві у спілкуванні зі ОСОБА_7.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що 01 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №331.

Від шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №313801, виданим Бердянським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області 06.07.2016 року.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1шлюб між сторонами було розірвано.

З травня 2016 року відповідачка з донькою проживала у своїх батьків у с. Маячка Василівського району Запорізької області. Згодом відповідачка разом з донькою переїхала на постійне проживання у ІНФОРМАЦІЯ_11, де вони мешкають АДРЕСА_1.

Спілкування позивача з дитиною погіршилось.

ОСОБА_1 звернувся до органів опіки та піклування ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області за захистом своїх порушених прав на спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні. Розпорядженням голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації від 22.07.2016 року за №378 «Про встановлення часу спілкування з дитиною» було встановлено час ОСОБА_1 спілкування з дочкою, а саме 10 днів протягом місяця (3 години на день) на території міста Дніпрорудне за домовленістю батьків.

Однак вказане рішення відповідачка виконує не у повному обсязі та не завжди. ОСОБА_1 намагається налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, однак ОСОБА_3 не завжди дозволяє йому бачитися з донькою, мотивуючи запереченнями останньої зустрічатися з батьком.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно з частиною 8 статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Так, згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Таким чином, законодавством України закріплено рівні права ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як батька та матері, на спілкування зі своєю дитиною та право брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок батьків брати участь у вихованні дітей і право на спілкування з дитиною та право приймати участь у її вихованні. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь батьків у вихованні дітей.

Згідно з ч.ч.5,6 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновком органу опіки та піклування ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області від 03 жовтня 2018 року встановлено, що в уточненій позовній заяві батько дитини просить встановити йому часи спілкування з донькою не менше ніж чотири рази на місяць кожної суботи за місцем мешкання батька, щорічний відпочинок з донькою, участь дитини у святкуванні днів народження батька та його рідних, участь у святкуванні державних свят України, необмежене спілкування всіма засобами зв'язку та за відсутності матері право особисто забирати доньку з дитячого садочка, місця проживання. Для розгляду даного питання, надання обґрунтованого та всебічно дослідженого письмового висновку про встановлення часів спілкування батька з донькою, вказане питання було винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини при голові райдержадміністрації. На Комісію були запрошені позивач та відповідачка. Вказане питання Комісія розглядала тричі: 18.07.2018, 15.08.2018 та 19.09.2018 року. В ході розгляду зазначеного питання мати дитини ОСОБА_3 повідомила членам Комісії, що не перешкоджає батьку бачитися з донькою, що батько дитини з'являється навіть рідше, ніж це було встановлено розпорядженням голови райдержадміністрації від 22.07.2016 № 378 «Про встановлення часу спілкування з дитиною». Також вона повідомила, що дитина не хоче залишатися з батьком на одинці. На думку позивача ОСОБА_1, він не може в повній мірі спілкуватися з донькою в присутності матері, та бажає бачитись з донькою не за її місцем проживання в м. Дніпрорудне, а за місцем свого мешкання в м. Запоріжжя. Членами Комісії були надані рекомендації звернутись батькам з дитиною до психолога, з метою з'ясування чому саме дівчинка не хоче залишатися на одинці з батьком. За результатами тестування, з'ясовано, що у малолітньої ОСОБА_7, ще не сформовано поняття сім'ї. Також Комісії стало відомо, що в період між засіданнями Комісії з 15.08.2018 по 19.09.2018 року позивач ОСОБА_1 виявив бажання побачитися з донькою лише один раз. За словами позивача бачитися частіше йому завадили трудові обов'язки та велика відстань між м. Днінрорудне та м. Запоріжжя. ОСОБА_1 з'ясування всіх обставин даного питання, вивчивши матеріали справи, заслухавши Позивача та Відповідача по справі, члени Комісії з питань захисту прав дитини шляхом голосування прийняли колегіальне рішення щодо безперешкодних зустрічей та спілкування батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12 з донькою ОСОБА_7, 16.11.2013 р.н, за місцем проживання матері та дитини, за домовленістю батьків.

ОСОБА_7 відвідує КДНЗ № 7 «Теремок» комбінованого типу ДМР. Згідно психолого-педагогічної характеристики вказаного закладу вихователі працюють у тісному взаємозв'язку з батьком дитини. ОСОБА_1 регулярно відвідує доньку в дитячому садку, цікавиться її життям, завжди прислухається до порад і пропозицій вихователів щодо виховання та навчання дитини. Злата завжди позитивно налаштована на спілкування з батьком, з радістю йде на контакт з ним.

Згідно акту обстеження служби (управління) у справах дітей відділу по Комунарському району м. Запоріжжя житлово-побутових умов проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, Позивач разом зі своєю бабусею ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_13, проживає в 2-кімнатній квартирі. В квартирі зроблено сучасний ремонт, вона облаштована всіма необхідними сучасними меблями. В помешканні створені всі умови для перебування дівчинки під час зустрічей з батьком.

ОСОБА_1 надав характеристику з місця проживання та місця роботи, де характеризується з позитивної сторони.

Відповідно до акту обстеження Дніпрорудненської міської ради, за адресою проживання матері дитини ОСОБА_3 АДРЕСА_3, в квартирі охайно, дитина має окрему кімнату, забезпечена іграшками, речами та всім необхідним.

За місцем роботи та місцем мешкання ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Таким чином, сукупність досліджених в судовому засіданні об'єктивних доказів дає суду можливість зробити висновок про необхідність надання позивачеві права на виконання своїх прав та участі в вихованні дитини.

Позов підлягає частковому задоволенню у відповідності зі ст.151 Сімейного Кодексу України, з урахуванням інтересів малолітньої ОСОБА_7 та відносин, які склалися між сторонами.

При вирішенні позовних вимог щодо встановлення участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою, суд враховує розпорядок дня дитини, наявність конфліктів між сторонами, умови проживання позивача, які викладені в акті обстеження умов проживання та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з визначенням можливості спілкування позивачеві з дитиною кожної другої та четвертої суботи кожного місяця з 10.00 до 18.00 год. без присутності матері дитини з можливістю вільного пересування в межах м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Крім визначеного, суд вважає необхідним за згодою доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, висловленої у присутності обох батьків, встановити наступний порядок побачень ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_7: отримувати можливість побачень з дитиною без присутності матері за місцем проживання ОСОБА_1 у АДРЕСА_4, кожної другої та четвертої суботи кожного місяця з 13.00 години до 13.00 години неділі, а також у літній період з 01 по 31 липня та в зимовий період з 06 по 08 січня.

Проте, суд зважає на те, що спосіб про який просить позивач брати участь у вихованні доньки (безперешкодні зустрічі з дитиною без участі будь-яких інших осіб не менше ніж чотири разі на місяць з 18 години 00 хвилин кожної п'ятниці до 21 години 00 хвилин кожної суботи за місцем проживання батька, безперешкодний спільний щорічний відпочинок дитини з батьком без участі будь-яких інших осіб з 15 червня по 30 червня включно та з 01 серпня по 25 серпня включно, безперешкодна участь у спільному святкуванні державних свят України - на кожне державне свято України з 08 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин та ін.) мінімізує участь матері у вихованні доньки, а позивач фактично просить позбавити її можливості виховувати доньку у вихідні дні, що призведе до порушення права відповідачки на особисте виховання дитини, та зазначений спосіб не буде відповідати першоосновам розвитку особистості дитини, а тому ці позовні вимоги не можуть бути задоволені у повному обсязі.

В іншій частині позову відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст.10, 60, 84, 88, 209, 212, 215,256,259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_6 районної державної адміністрації Запорізької області в особі Служби у справах дітей, про усунення перешкод у спілкуванні з донькою та визначення способу участі у вихованні доньки задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 дні побачень з донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожної другої та четвертої суботи кожного місяця з 10.00 до 18.00 год. без присутності матері дитини з можливістю вільного пересування в межах м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

За згодою доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, висловленої у присутності обох батьків, встановити наступний порядок побачень ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_7: отримувати можливість побачень з дитиною без присутності матері за місцем проживання ОСОБА_1 у АДРЕСА_4, кожної другої та четвертої суботи кожного місяця з 13.00 години до 13.00 години неділі, а також у літній період з 01 по 31 липня та в зимовий період з 06 по 08 січня.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик