Справа № 473/5069/18
"05" лютого 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання - Фінько О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним
в с т а н о в и в :
в грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку №25 по вулиці Червоноармійській (після зміни теперішня назва Різдвяна) в селі Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 серпня 2002 року на Вознесенській Універсальній Товарно - Сировинній біржі між ним та відповідачкою був укладений та зареєстрований договір купівлі продажу вищевказаного житлового будинку.
Умови договору сторонами повністю виконані, договір зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації, однак в подальшому позивач дізнався, що договір потребує нотаріальної форми посвідчення. На сьогоднішній день така можливість втрачена оскільки відповідач відмовляється посвідчити договір в нотаріальному порядку.
Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, на адресу суду від представника ОСОБА_4 надійшла заява, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Зокрема судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1, як покупцем, та відповідачем ОСОБА_2, як продавцем, 29 серпня 2002 року був укладений письмовий договір купівлі продажу житлового будинку, що розташована за адресою Миколаївська область, Вознесенський район с. Дорошівка вул.. Різдвяна (до перейменування Червоноармійська) № 25 та зареєстрований на Універсальній Товарно - Сировинній Біржі. Вказаний договір, згідно реєстраційного посвідчення від 03.09.2002 року був зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації за №463
Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, який, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає застосуванню до даних правовідносин), договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин .
Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося.
Частиною 2 ст.47 ЦК України, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2 ст.47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

На час розгляду справи позивач позбавлений можливості розпорядитися спірним майном, оскільки угода купівлі-продажу була оформлена з порушенням вимог закону в частині її нотаріального посвідчення.

Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким продавець передав позивачу у власність обумовлене угодою нерухоме майно, а позивач передав останнім визначену грошову суму (протилежного в судовому засідання не встановлено), але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4,14,81,223,259,263,265,273,280 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги - задовольнити.

Визнати ДІЙСНИМ договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку № 25, який розташований по вулиці Різдвяній (до перейменування Червоногвардійська) в с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області, який зареєстровано на Універсальній Товарно - Сировинній Біржі та був укладений 29 серпня 2002 року між покупцем ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя М.М. Ротар