Дата документу 18.12.2019 Справа № 332/2711/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №332/2711/17

Провадження №22-ц/807/3547/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Воронцова Ігоря Олександровича на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2019 року в складі судді Марченко Н.В. в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж Північного відділення по обслуговуванню побутових споживачів до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж Північного відділення по обслуговуванню побутових споживачів (далі ПАТ «Запоріжжяобленерго») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

З урахуванням уточнень, позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі договору про користування електричною енергією та відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 постачає електричну енергію ОСОБА_1 що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де також мешкає ОСОБА_3 ..

15.01.2017 року в ході перевірки вищезазначеного житлового будинку, контролерами рейдової бригади Північного районного відділення електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» виявлено порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року (далі Правила), а саме: «використання «штучного нуля» з метою споживання необлікованої електричної енергії, схема підключення лічильника змінена фаза в ІІІ клемі. Точка самовільного підключення від металевої конструкції та з`єднано з післяобліковою нульовою проводкою будинку приховано в стіні. Для часткового демонтажу стіни споживач доступу не надав. Під час контрольного огляду контролер не мав можливості виявити дане порушення.» Вказане порушення було зафіксовано Актом №00140783 від 15.01.2017 року, складеного у присутності споживача, від підпису в акті споживач відмовився.

На підставі підпункту «г» пункту 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656 (далі Методика) комісією з розгляду актів було здійснено розрахунок обсягу вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил у кількості 43401 кВт год. на суму 42 078,39 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів суму вартості необлікованої електроенергії в розмірі 42078,39 грн та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2019 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж ( Північного відділення ) вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 42 078 грн. 39 коп.

Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі по 800грн. з кожного на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж ( Північного відділення ).

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника адвоката Воронцова І.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом не взято до уваги, що складений 15.01.2017 року Акт №00140783 про порушення споживачем вимог Правил, на підставі якого здійснено розрахунок обсягу та вартості електроенергії складено з численними порушеннями Методики, а саме не дотримано вимог пунктів 4.6, 4.7 Методики (в редакції на час спірних правовідносин).

Від ПАТ «Запоріжжяобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що відповідач не вірно розуміє суті порушення яке було виявлено при перевірці та складанні Акту про порушення №00140783 від 15.01.2017 року, зокрема, виявлене порушення у споживача це використання «штучного нуля», а не зміни «фазування» лічильника. Акт про порушення Правил №00140783 від 15.01.2017 року складено із цілковитим дотриманням норм чинного законодавства та в діях позивача щодо складання акту та розрахунку до акту будь-які порушення відсутні.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено судом, що електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією за №542310052, укладеного 08 травня 2015 між ОСОБА_1 та ПАТ «Запоріжжяобленерго» (а.с.65-66). Також за вказаною адресою з 14.02.2004 року зареєстрована та проживає ОСОБА_2 (а.с.101).

15 січня 2017 року під час контрольної перевірки рейдовою бригадою дотримання споживачем Правил за зазначеною адресою було складено Акт про порушення № 00140783 із зазначенням порушення п. 42, 48 Правил: використання «штучного нуля» з метою споживання необлікованої електричної енергії, схема підключення лічильника змінена фаза в ІІІ клемі. Точка самовільного підключення від металевої конструкції та з`єднано з післяобліковою нульовою проводкою будинку приховано в стіні. Для часткового демонтажу стіни споживач доступу не надав. Під час контрольного огляду контролер не мав можливості виявити дане порушення. В акті наявне креслення схеми електропостачання споживача із зазначенням межі балансової належності та точок самовільного підключення. Вказаний акт підписано трьома представниками енергопостачальника, а також зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовилася (а.с.5).

15 лютого 2017 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил, у присутності ОСОБА_1 , складено протокол №665 від 15 лютого 2017 року та прийнято рішення, що споживачем здійснено використання «штучного нуля» з метою споживання необлікованої електричної енергії (п.3.1.7 Методики), виконано та затверджено розрахунок по акту № 00140783 від 15 січня 2017 року в обсязі 43401 кВт год. на суму 42 078,39 грн. Вищезазначений протокол було підписано ОСОБА_1 без зауважень. (а.с.4).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем факту порушення відповідачами Правил користування електричною енергією для населення в житловому будинку АДРЕСА_1 та заподіяння у зв`язку з цим збитків позивачу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляє аргументи, викладені в апеляційній скарзі з наступних мотивів.

Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України «Про електроенергетику» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Правилами та Методикою.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

У пункті 48 Правил зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Порядок складання актів про порушення споживачем Правил передбачений пунктом 53, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики.

Згідно з пунктом 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил, вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої Правилами процедури та в разі виявлення зазначених у ній порушень.

Пунктом 3.1 Методики передбачено, що підставою для застосування її положень є виявлення таких порушень Правил: 1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому Правилами, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); 2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому Правилами, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів); 4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку; 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку; 6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника; 7) використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії.

«Штучний нуль» - додатково змонтований контур заземлення (у тому числі металеві труби водопроводу або опалення), що з`єднаний з «нульовим» проводом внутрішньобудинкової електромережі, який за умови неправильного підключення лічильника (наприклад, у разі якщо електрична енергія обліковується однофазним індукційним лічильником «фаза» у третій клемі) дає змогу безобліково споживати електричну енергію. Облаштування додаткового контуру заземлення з метою з`єднання його з металевими корпусами електричних приладів для забезпечення їх безпечної експлуатації не належить до поняття «штучний нуль».

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно з пунктом 3.3 Методики здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; та за кількістю днів (розрахунковий період).

Відповідно до підпункту «г» пункту 3.3 Методики у разі використання споживачем «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії, розрахунок її вартості здійснюється із дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки в експлуатацію (у разі коли технічна перевірка даної електроустановки не проводилась) до дня усунення порушення, але не більше сумарної кількості днів за три роки, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Установивши, що під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження порушення позивачем порядку складання акта про порушення Правил користування електричною енергією, нарахування збитків здійснено відповідно до Методикивизначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності Акту про порушення №00140783 від 15.01.2017 року пункту 4.7 Методики є безпідставними, оскільки з наявної в матеріалах справи копії акту вбачається, що всі графи та рядки заповнені без пропусків, виправлень чи підчищень, текст є однозначним.

Посилання апеляційної скарги на показання спеціаліста ОСОБА_4 , який був допитаний в суді першої інстанції, як на підтвердження факту порушень, допущених позивачем при складенні акта про порушення Правил користування електричною енергією, є безпідставним.

Спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта (ч.ч. 1, 2 ст. 74 ЦПК України).

Згідно зі ст..89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Інформація, яку повідомив спеціаліст, носить консультативний, роз`яснювальний характер та не спростовує фактичні обставини виявленого порушення ПКЕЕН у будинку ОСОБА_3 , оскільки такі порушення підтверджені актом від 15 січня 2017 року № 00140783 та Протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 15 лютого 2017 року № 665.

Не заслуговують на увагу твердження в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом доказів по справі, оскільки, відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. А не зазначення в мотивувальній частині рішення мотивів, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, якщо справа вирішена по суті правильно.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення даного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального або процесуального права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Підстави для відшкодування судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Воронцова Ігоря Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2019 року цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанову складено 18 грудня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова