ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/2029/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/26007/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2019 року (суддя Козак О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Другий відділ державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про стягнення інфляційних та 3 відсотків річних за невчасне виконання грошового зобов`язання.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних та 3 відсотків річних за невчасне виконання грошового зобов`язання.

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Хмельницького міського суду від 07.12.2000 стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 76 881 грн. заборгованості за договором позики. Отримавши виконавчий лист, позивач направила його до Хмельницького міського відділу ДВС до примусового виконання, однак при неодноразових перевірках майнового стану за боржником ОСОБА_3 будь-якого майна не було виявлено.

Зазначала, що в 2016 році Другий міський відділ ДВС Хмельницького МУЮ втратив вищевказаний виконавчий лист № 2-5541/2000 та звернувся до Хмельницького міськрайонного суду про виготовлення дублікату. Хмельницький міськрайонний суд 17.06.2016 видав дублікат виконавчого листа № 2-5541/2000 та направив для примусового виконання в Другий міський відділ ДВС ГТУЮ в м. Хмельницький, однак рішення суду, яке набрало законної сили ще 19 грудня 2000 року, залишається не виконаним.

Позивач вказувала, що 01.07.2016 державним виконавцем Чорноконь (Дідик) Л.О. відкрито виконавче провадження № 51539784, боржнику надавався термін для добровільного виконання, але рішення суду ним виконано не було. Крім того, як зазначає позивач, боржник почав оскаржувати дії ДВС в суді. Апеляційним судом Хмельницької області було частково задоволено скаргу боржника і справу повернуто на новий розгляд лише з тих підстав, що суд першої інстанції не повідомив відповідача (боржника) належним чином про слухання справи.

При повторному розгляді подання державного виконавця суд першої інстанції дослідив, що рішення суду не виконано, а також те, що виконавче провадження перебувало на виконанні в ДВС, але втрачене і на теперішній час залишається не виконаним та потребує відновленню. Однак, вдруге при розгляді Апеляційним судом Хмельницької області скаргу ОСОБА_3 частково задовольнили і звернули увагу на те, що ДВС, втративши виконавче провадження не на законних підставах його відновлює та роз`яснили порядок.

Позивач вказує, що на теперішній час державним виконавцем проводиться відновлення втраченого виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції щодо виконання виконавчих дій.

Разом з тим, з моменту прийняття рішення Хмельницького міського суду від 07.12.2000, боржник рішення суду не виконує, що передбачає знецінення коштів і також здешевлення купівельної вартості коштів.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за період з 02.11.2013 по 01.11.2016 74 698 грн. 27 коп. інфляційних нарахувань, 6 919 грн. 29 коп. 3 % річних від простроченої суми.

Проте, рішення Хмельницького міського суду від 07.12.2000 року не виконано і на час звернення позивача до суду.

А тому, позивач просила стягнути з відповідача на її користь 46 345 грн. 55 коп. інфляційних втрат та 4 682 грн. 3 % річних за період з 25.10.2016 по 05.11.2018, а всього 51027,55 грн.

Протокольною ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Другий відділ Державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4650,77 грн. 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.11.2016 по 05.11.2018 включно, 17915,29 грн. інфляційних втрат за період з 01.11.2016 по 30.09.2018 включно, а всього - 22566,06 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 288,97 грн.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим. Вказує, що 02.08.2000 ухвалою Хмельницького міського суду з метою забезпечення позову ОСОБА_2 було накладено арешт на належний йому на праві власності автомобіль «KIA Sportage», 48484 ХМ, 10.07.2001 ухвалою того ж суду накладений арешт було скасовано, 27.07.2001 даний автомобіль знятий з обліку виконавчою службою для реалізації на підставі рішення суду (07.12.2000), а 31.07.2001 вказаний вище автомобіль реалізовано ПП «Фенстер» та виписана довідка-рахунок, на підставі якої новий власник придбав автомобіль. Вказує, що не може довести факт перерахування коштів, оскільки реалізацією належного йому автомобіля займалась виконавча служба. Посилається на те, що після реалізації автомобіля претензій від позивача та виконавчої служби йому не надходило, а державний виконавець пояснив, що провадження закрито. Апелянт вважає, що відсутні дані про факт виконання чи не виконання рішення суду, а тому неможливо встановити чи були порушені ним права відповідача на своєчасне виконання рішення суду. На думку апелянта, суд повинен був відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з виконанням рішення суду, а тому до них не можуть бути застосовані норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міського суду Хмельницької області від 07.12.2000 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 позику в сумі 76120,80 грн. та 760,20 грн. державного мита, а всього 76881 грн. Рішення набрало чинності 18.12.2000 (а.с. 88).

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.07.2018 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.04.2018 у справі № 686/21483/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних нарахувань і 3 % річних від простроченої суми, скасовано та ухвалено нове судове рішення; позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за період з 02.11.2013 до 01.11.2016 74698,27 грн. інфляційних нарахувань, 6919,29 грн. процентів від простроченої суми, 816,18 грн. судового збору за пред`явлення позову, а всього 82433,74 грн. (а.с. 18-22).

Згідно з листом Другого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області № 25265 від 22.05.2019, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 56918070 від 03.08.2018 про стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в розмірі 82433,74 грн. з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду № 686/21483/16 від 01.08.2018. Згідно з вищевказаним виконавчим провадженням заборгованість станом на 18.02.2019 стягнуто в повному обсязі, а виконавче провадження № 56918070 закінчено 27.02.2019. Станом на 22.05.2019 в Другому відділі ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області на примусовому виконанні не має відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (а.с. 100).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що зобов`язання за рішенням Хмельницького міського суду від 07.12.2000 відповідачем не виконані, що є підставою для застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Такий висновок суду, на думку колегії суддів, відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (686/21962/15-ц), який суд враховує в силу положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

З урахуванням того, що відповідачем тривалий час не виконувалося рішення суду про стягнення з нього коштів на користь ОСОБА_2 , і таке зобов`язання є грошовим, оскільки передбачає обов`язок сплати коштів, позивачка має право на стягнення з відповідача суми трьох відсотків річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України.

Тому суд першої інстанції правильно визначив розмір інфляційних втрат та 3 % річних та стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4650,77 грн. 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.11.2016 по 05.11.2018 включно, 17915,29 грн. інфляційних втрат за період з 01.11.2016 по 30.09.2018 включно.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, що до правовідносин, які виникли у зв`язку із виконанням судового рішення не можуть застосовуватись норми ст. 625 ЦК України, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання, є безпідставними, оскільки приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. В свою чергу, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта