Провадження № 2/761/6795/2019
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання незаконним і скасування наказу, стягнення нарахувань, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вказана позовна заява.

Статті 175, 177 ЦПК України визначають вимоги до позовної заяви.

Згідно ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, вищезазначена заява подана до суду без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а саме: в позовній заяві відсутній ідентифікаційний код юридичної особи (відповідача) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), що в свою чергу, в розумінні положень ст. 27 ч. 2 ЦПК України, позбавляє суд визначити підсудність даної справи, так як не має можливості, у відповідності до вимог даної статті встановити та перевірити місцезнаходженя даної юридичної особи, за яким в даному випадку було подано даний позов.

Крім того, у заяві не міститься відомостей щодо наявності у позивача або інших осіб оригіналів доказів, які додані до заяви в копіях, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Водночас, позивачем в своїй позовній заяві не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, що передбачено п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Разом з тим, ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, в своїй заяві позивач просить: визнати незаконним та скасувати наказ відповідача про притягнення його до дисциплінарної відповідальності; стягнути з відповідача на свою користь нарахування, що не були здійснені під час дії наказу; зобов`язати відповідача внести запис до трудової крижки про недійсність запису щодо оголошення йому догани.

Тобто в даному випадку, вбачається, що даний позов виник з трудових правовідносин.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналізуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», можна зробити висновок, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позову, в якому заявлено вимоги, саме щодо стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, тобто, в даному випадку, дана категорія справи не відноситься до трудового спору, за який передбачено звільнення від сплати судового збору.

При цьому, п. 1.1) ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір, який становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.).

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, у разі, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Так, вбачається, що позивач у своїй заяві фактично заявляє дві самостійні вимоги немайнового характеру та одну - майнового, при цьому, у відповідності до норм Закону України «Про судовий збір», він не є звільненим від сплати судового збору, не надав суду доказів на підтвердження цього, не звернувся до суду із відповідним клопотанням про розстрочку, відстрочку або звільнення його від сплати судового збору та не сплатив судовий збір за жодну із заявлених вимог, як це встановлено положеннями ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

При цьому, всупереч положень п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач не зазначає ціну даного позову, зокрема вимоги, яка має майновий характер. При цьому, не визначає конкретний обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, а саме, відносно нарахувань, що не були здійснені під час дії оспорюваного наказу, які в даному випадку, він просить стягнути з відповідача - що в свою чергу позбавляє можливості суд встановити точну суму судового збору, яка підлягає сплаті за майнову вимогу, у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», так як такий розмір залежить саме від ціни позову.

Таким чином, з урахуванням положень та порядку сплати судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір», а також того, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921 грн., за заявлені у позовній заяві, дві вимоги немайнового характеру, позивачу необхідно сплатити 1536,80 грн. (768,40 грн. + 768,40 грн.).

Крім того, позивачу необхідно визначитися із ціною даного позову, зокрема вимоги, що має майновий характер та сплатити судовий збір за її пред`явлення, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

У разі відсутності підстав, за яких позивач звільняється від сплати судового збору за подання даного позову, що підтверджується відповідними належними та допустимими доказами, зазначений судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами Шевченківського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів УК у Шевчен.р-ні/Шевченк.р-н

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37995466

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача 6011

Код класифікації

доходів бюджету 22030101

Призначення платежу Судовий збір Шевченківський районний суд міста Києва.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 176, 177, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання незаконним і скасування наказу, стягнення нарахувань, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху, надавши позивачу строк в десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, роз`яснивши, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г.Притула