УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Чішман Л.М.,

секретаря судового засідання Ярошовець В.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1, погоджене начальником відділу ОСОБА_2 про тимчасове обмеження особи у здійсненні права на виїзд за кордон,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1), у праві виїзду за межі України без - вилучення паспорту до моменту погашення заборгованості на суму 154 483,52 дол. США та 3 654,00 грн.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Богунському ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області перебуває виконавче провадження № 54347325 з примусового виконання виконавчого листа № 295/16037/14-ц, виданого 20.04.2017 року Богунським районним судом м. Житомира, яким встановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь АТ «ОСОБА_5 Аваль» заборгованість за кредитом а відсотками в сумі 154 483,52 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 830 610,71 грн., 68611,85 грн. пені та 3 654,00 грн. судового збору. Станом на 30.01.2019 року рішення суду боржником не виконано, грошові кошти, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на рахунок стягувана не надходили. За весь час перебування виконавчого провадження на виконанні, боржник не здійснив жодних відрахувань, не з'явився до державного виконавця з метою надання пояснень та Декларації про доходи та майно, яким він володіє, не запропонував іншого майна для реалізації, проте періодично перетинає кордон України, маючи при цьому значні боргової зобов'язання. Таким чином, державний виконавець вважає, що своїми діями боржник доводить не тільки факт невиконання рішення суду, а і навмисне ухилення від його виконання.

В судове засідання державний виконавець не зявився, всупереч положенням ч. 4 ст. 441 ЦПК України, яким передбачено негайний розгляд відповідного подання за участю державного виконавця.

Дослідивши подання та додані документи, суд приходить на наступного висновку.

Згідно частин 1-2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Частина перша ст. 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Пункт 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначає, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З наведених положень можна дійти висновку, що обґрунтованою підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У поданні державний виконавець посилається на те, що боржник не з'явився до державного виконавця з метою надання пояснень та Декларації про доходи та майно, яким він володіє проте, доказів на підтвердження того, що державним виконавцем здійснювались заходи для виклику боржника, докази на підтвердження отримання такого виклику боржником відсутні.

Крім того, встановлено, що державним виконавцем Присяжнюк Е.Ю. 08.08.2018 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з якої вбачається, що ОСОБА_3 отримує дохід у ТОВ «Буд монтаж колос».

Проте, державним виконавцем не зазначено чи проводяться такі стягнення на користь стягувача, якщо проводяться то у якому розмірі та у якій частині рішення суду виконано.

За таких обставин, оскільки відсутні докази, які вказували б на умисне ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, суд дійшов висновку про безпідставність, необгрунтованість та передчасність подання, а тому відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, через Богунський районний суд м. Житомира.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман