Справа № 322/1202/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Вишняк Т.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новомиколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на праві приватної власності належить будинок № 19 по вул. Богдана Хмельницького в с. Підгірне Новомиколаївського району Запорізької області. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеного Виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області 29 жовтня 2018 року, № 319, в у вказаному будинку зареєстровані громадяни: власник - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати власника будинку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вітчим власника будинку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак, ОСОБА_3, який є колишнім цивільним чоловіком його матері, не проживає у вказаному будинку понад дев'ять років без поважних причин. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має, і взагалі будинком він не цікавиться. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ні він, а ні інші члени сімї відповідачу не чинили. У 2009 році відповідач поїхав на заробітки до м. Києва та залишився там проживати. Має вже іншу сімю.

В позові позивач просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком № 19 по вул. Богдана Хмельницького в с. Підгірне Новомиколаївського району Запорізької області.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.

Позивач являється власником будинку № 19 розташованого по вул. Богдана Хмельницького в с. Підгірне Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 травня 2014 року № 22306396.

Як вбачається з довідки Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області № 150 від 03 грудня 2018 року ОСОБА_3 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду, що відповідач з літа 2009 року в будинку № 19 по вул. Богдана Хмельницького в с. Підгірне Новомиколаївського району Запорізької області не проживає, як їм відомо він поїхав працювати до м. Київ. З того часу він до будинку не повертався, перешкод у проживанні в будинку йому ніхто не чинив.

Судом встановлено, що відповідач добровільно виїхав з будинку на постійне місце проживання до м. Київ приблизно у серпні 2009 року, жодного разу в будинку не з'являвся. Речі, належні відповідачу, в будинку відсутні. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинив.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника житла користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника житла на користування ним та обсяг цих прав залежать від виникнення у власника права власності на це житло, а відтак припинення прав власності особи на житло припиняє право членів сім'ї на користування ним. Таким чином, права членів сім'ї власника житла на об'єкт власності є похідними від прав самого власника.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 втратив право на проживання у вказаному в позові будинку.

За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, і позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування будинком № 19 по вул. Богдана Хмельницького в с. Підгірне Новомиколаївського району Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в сумі 704 гривні 80 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Новомиколаївського районного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення у повному обсязі.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду в повному обсязі виготовлене 01 лютого 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш