Справа №333/5325/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі судового засідання Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради по Комунарському району як орган приватизації, треті особи, які не заявляють самостійні позовні вимоги: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на приватизацію та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами, які обґрунтовує наступним. Він та його члени родини з 1989 року проживають та зареєстровані в квартирі № 66 будинку № 118 б вул. Космічній в м. Запоріжжя. 17.04.2018 року він звертався до Районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради по Комунарському району з питання приватизації житла, але листом від 19.04.2018 року йому було відмовлено у приватизації через відсутність ордера. Листом № Г-1880 від 29.03 2018 року ОСОБА_5 житлово-комунального господарства повідомив про відсутність у департаменті корінця ордера. В ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачені підстави для відмови у приватизації. Цей перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на вищезазначену квартиру не розповсюджується. 3 1989 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем не пред'являлося до них претензій щодо незаконності їх мешкання у квартирі. Позивач вказує, що з огляду на вказані обставини, відповідно до приписів законодавства про приватизацію він та його родина мають право на приватизацію цієї квартири, оскільки вони вселилися до квартири на законних підставах, незаконність їх проживання ніхто не оспорює, проте, неможливо знайти документи на підставі яких вони були вселені та їх відсутність позбавляє можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, тому він вимушений звернутися до суду з цим позовом. На підставі вищевказаного позивач просить суд: визнати за ним та членами його родини право на приватизацію квартири No 66 в будинку № 1186 по вул. Космічній в м. Запоріжжя та зобов'язати районну адміністрацію ОСОБА_2 міської ради по Комунарському району вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності обмінного ордеру.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2018 р. відкрито провадження по справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. До суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначене клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, відносно задоволення позовних вимог заперечують, оскільки позивачем не надано копію ордеру, як цього вимагає чинне законодавство України, йому було відмовлено у приватизації житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. На підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення 2, згідно Положення 1, в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, Районною адміністрацією була розглянута заява позивачів та обґрунтовано відмовлено у приватизації.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Суд, вислухав пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії паспорту позивача вбачається, що місце його проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 118, кв. 66. Також за даною адресою зареєстровано місце проживання третіх осіб по справі: ОСОБА_3 (дружини позивача) та ОСОБА_4, яка згідно пояснень позивача є його донькою.

Відповідно до ОСОБА_5 з управління Житлово-комунальним господарством ОСОБА_2 міської ради від 29.03.2018 р., на звернення позивача щодо видачі копії корінця обмінного ордеру від 1989 р. на вищезазначену квартиру, останньому розяснено, що внаслідок припинення діяльності комунального підприємства «Бюро обміну житлової площі шляхом ліквідації та передачі до вищевказаної установи справ ліквідованої даної установи на зберігання лише за період з 01.01.1994 р., видати запитуваний позивачем документ не має можливості.

З ОСОБА_2 міської ради по Комунарському району від 19.04.2018 р. Г-0332 вбачається, що заява позивача від 17.04.2018 р. про приватизацію вищезазначеного житлового приміщення розглянута та йому відмовлено у приватизації житла за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, б. 118-б, кв. 66, оскільки ним не надано копію ордеру про надання житлової площі у відповідності до вимог Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим Наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 № 109/17404.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» , об'єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сімю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі,організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сімї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права на приватизацію та зобовязання відповідача вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності обмінного ордеру є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач в своїх позовних вимогах просить встановити також право на приватизацію вищевказаного житлового приміщення за членами його родини, як вбачається зі змісту позову, за його дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4, які є третіми особами по справі, які не заявляють самостійних вимог. З аналізу ст.ст. 52, 53, 263-266 ЦПК вбачається, що суд може ухвалити рішення лише на користь позивача, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги. Дані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є стороною по справі та самостійні вимоги не заявляли.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради по Комунарському району як орган приватизації, треті особи, які не заявляють самостійні позовні вимоги: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на приватизацію та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, право на приватизацію квартири N 66 в будинку № 118-Б по вул. Космічній в м. Запоріжжя та зобов'язати Районну адміністрацію ОСОБА_2 міської ради по Комунарському району вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності обмінного ордеру.

В задоволенні інших заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст судового рішення складений 04.02.2019 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова