Провадження № 2/243/2806/2019
Справа № 243/9046/19
16 грудня 2019 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суду Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.
за участю секретаря - Нікіфрорової В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Слов`янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення із житлового будинку,-
12.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог зазначивши, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі є її сином й з листопада 2018 року також проживає та є зареєстрованим у вказаному будинку. Починаючи з листопада 2018 року відповідач систематично руйнує житло у вигляді вказаного будинку, ламає двері, віконні рами, санітарне-технічне обладнання, пошкоджує особисте майно позивачки. Відповідач систематично порушує правила сумісного проживання, своєю поведінкою робить неможливим сумісне з ним проживання у одному жилому будинку, зловживає спиртними напоями, страждає хронічним алкоголізмом, через що, знаходиться на диспансерному обліку у наркологічному диспансері. Поведінка відповідача характеризується винятковою агресивністю, здійснює насильницькі дії, регулярно спричиняє їй тілесні ушкодження, висловлює погрози вбивством, які вона сприймає реально.
У зв`язку з противоправною поведінкою відповідача вона багаторазово зверталась
до Слов`янського міського відділу поліції з відповідними заявами про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності. Відомості за її заявами були внесені до ЄРДР за ознаками правопорушення, передбаченого ч 1 ст.125 КК України.
Неодноразово працівники поліції проводили з відповідачем профілактичні бесіди, попереджували його про недопустимість протиправної поведінки за містом проживання, але поведінка відповідача не змінилася.
На підставі ст. 157, 116 ЖК України просила суд виселити ОСОБА_2 з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.
В судове засідання позивач та її представник - адвокат Чередниченко Ю.В. не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, правом на подання письмового відзиву на позов не скористався.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом розглянуто справу в заочному порядку.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 14.05.1986 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.03.2012 року, витягом про державну реєстрацію КП « БТІ» м. Слов`янська № 33470076 від 14.03.2012 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29819668 від 06.03.2012 року. (а.с. 12-16)
Довідкою про склад сім`ї від 23.11.2018 року вбачається, що у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є зареєстрованими ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8)
Згідно листа Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області від 25.11.2019 року, встановлено, що у 2019 році ОСОБА_2 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 та 2 ст. 173-2 КУпАП
Відповідно до ч. 1 ст.116 Житлового Кодексу України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ч. 1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У статті першій Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі ч. 1ст.316ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1статті 317ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З оглядом на зазначене, суд набуває висновку, що права позивачки порушуються відповідачем та потребують судового захисту.
Відповідач не скористався свої правом взяти участь у судовому розгляду, або надати будь-які заперечення, докази на спростування вищевказаного висновку суду.
Оскільки поведінка відповідача робить неможливим проживання позивачки з ним в одній квартирі, а заходи запобігання, що застосовувалися до відповідача, є безрезультатними, зважаючи на протиправну поведінку відповідача, суд вважає за необхідне позові вимоги задовольнити та виселити відповідача з без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в сумі 768,40 грн.
Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.п.1,2 ч. 3, ч.8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно доп.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р. Витрати на правову допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, склад та розмір витрат на правничу допомогу, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинен бути наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати.
З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 у даному цивільному провадженні були представлені адвокатом Чередниченко Ю.В., надано Опис виконаних адвокатом послуг на загальну суму 4000 грн. (а.с.19), а також Квитанцію від 05.08.2019 року про сплату вказаної суми (а.с.18). Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі у загальному розмірі 4768,40 грн. Керуючись ст.116 ЖК України, 316-319, 321, 391 ЦК України, ст. 217 - 246 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення із житлового будинку, - задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , без надання іншого жилого приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 4768 (чотири тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького Апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Воронков