Справа № 369/3971/17
Провадження №6/369/358/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Середенко Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Белан І.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та вселення, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року головний державний виконавець Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області до суду із заявою про роз`яснення судового рішення. Свою заяву мотивували тим, що відділі на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження щодо усунення перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2 шляхом вселення ОСОБА_1 у житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . До відділу надійшла заява боржника ОСОБА_2 , в якій повідомлено про те, що на даний час в провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 та ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 строком на 60 днів до 12 листопада 2019 року включно з покладенням відповідних обов`язків. Також постановою Києво-Святошинської міської прокуратури було постановлено застосувати відносно ОСОБА_3 , який є потерпілим, заходи забезпечення безпеки у вигляді особистої охорони та охорони житла, в якому він проживає за адресою АДРЕСА_1 . Також боржник повідомила, що не заперечує щодо добровільного виконання рішення суду, але має побоювання за життя своїх батьків та неповнолітньої дитини.

Вказав, що державний виконавець має право звертатись до суду із заявами про роз`яснення судового рішення, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення. Тому керуючись п.10 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст.267, ч.1,2 ст.271 ЦПК України, просив суд роз`яснити порядок виконання рішення суду в частині усунення перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2 шляхом вселення ОСОБА_1 у житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з застосованими до стягувача ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строк на 60 днів до 12 листопада 2019 року включно, а саме - чи може державний виконавець винести постанову про зупинення виконавчого провадження до закінчення запобіжного заходу, застосованого до стягувача ОСОБА_4 до 12 листопада 2019 року.

У судове засідання представник Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, державний виконавець Белан І.В., ОСОБА_1 , Нестеренко ОСОБА_5 . не з`явились. Про час та місце розгляду заяви повідомлені. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

За ст..267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Аналогічні права закріплені п.10 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». А саме Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року визнано за ОСОБА_1 право на користування будинком за адресою АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у користування зазначеним житловим будинком з боку ОСОБА_2 шляхом вселення ОСОБА_1 у житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн..

На виконання рішення суду 13 липня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист №369/3971/17.

Постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області від 16 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду (ВП57017945).

Питання про роз`яснення рішення суду вирішується ухвалою суду. У резолютивній частині ухвали суд роз`яснює як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто тлумачить зміст написаного в рішенні. При цьому суд не може змінювати змісту рішення суду. Передбачене зазначеною нормою роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі при його виконанні, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Тобто роз`яснення рішення суду можливе тоді, коло воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що в заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Описова, мотивувальна та резолютивна частини рішення суду викладені чітко, конкретно та зрозуміло і додаткового роз`яснення не потребують. Про дану обставину вказували сторони в судовому засіданні.

Також судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року обрано обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів до 12 листопада 2019 року включно, покладено на обвинуваченого ОСОБА_1 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою прокурора суду у цьому кримінальному провадженні; не залишати місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні. Виконання ухвали покладено на Шевченківське УП ГУНП в м.Києві.

Ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені випадки зупинення виконавчого провадження.

Оскільки доводи заяви про роз`яснення рішення суду ґрунтуються на роз`ясненні можливості державного виконавця прийняти постанову про зупинення виконавчого провадження, що відноситься до повноважень виконавчої служби, а рішення суду є зрозумілим та додаткового роз`яснення не потребує, та його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення, тому у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суд відмовляє.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Також суд звертає увагу на те, що заявником фактично перекладаються функції виконання судового рішення. Разом з тим, такими повноваженнями суд не наділений, а лише перевіряє повноту, правильність, законність здійснення виконавчих дій. Якщо заявник вважає, що не може виконати рішення через відсутність правових підстав або відсутність повноважень, має прийняти відповідне рішення, яке у разі оскарження зацікавленими особами, підлягатиме перевірці в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 271, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Белан І.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та вселення відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 19 листопада 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич