КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 серпня 2019 року м. Київ

[1]

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 354 - 357 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу проведення електронних торгів та акту державного виконавця про проведення електронних торгів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року,

встановив:

рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року в задоволенні позову було відмовлено. Не погоджуючись з рішенням, позивач 01 серпня 2019 року подав апеляційну скаргу.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянт просив звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору вказував на те, що він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки є безробітним та доглядає за матір`ю похилого віку.

За наведених обставин вважав, що наявні підстави для звільнення його від сплати судового збору, передбачені ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Дослідивши матеріали апеляційної скарги з доданими документами до неї, а також клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Відповідно до вимог вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Крім того, пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, апелянт не надав доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, а у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Матеріали справи свідчать про те, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач заявляв три вимоги немайнового характеру, які підлягають оплаті судовим збором.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 % ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У зв`язку з цим, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з встановленням апелянту строку для усунення зазначеного недоліку - сплати судового збору в розмірі 3 171 грн. 60 коп. на розрахунковий рахунок № 0024, отримувач коштів УК у Солом`янському районі/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38050812, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Керуючись ст.ст. 356-357, 185 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року залишити без руху.

Встановити апелянту п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення недоліку у встановлений строк, його апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

№ справи: 761/39693/18

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/12332/2019

Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.