Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3629/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18.12.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 17.02.1996 року між сторонами укладено шлюб. Від цього шлюбу народилася донька ОСОБА_3 1997 року народження.

23.10.2019 року позивачка звернулась до Виноградівського районного суду із позовом про розірвання шлюбу. Провадження в суді відкрито, справу призначено до судового розгляду.

За час перебування в шлюбі з відповідачем разом придбали житлову квартиру в АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована на ім`я відповідача на підставі Договору купівлі-продажу від 15.04.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. Зареєстровано будинок за відповідачем у Виноградівському міжміському бюро техінвентариації.

У 2012 році сторони вирішили придбати житловий будинок для своєї сім`ї, а тому було вкладено договір міни квартири на жилий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,0570 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа будинку становить 45,8 кв.м., а житлова площа 16,6 кв.м., Обмін квартири на будинок було вчинено за заявою-згодою дружини відповідача, тобто ОСОБА_1 .

З врахуванням положень ст.ст. 60, 69 СК України, ст.372 ЦК України, оскільки договору про набуте майно між сторонами не укладено, воно належить кожному у рівних частках.

Оскільки, майно було придбане сторонами під час шлюбу, воно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, тому має намір поділити вищезазначене майно, шляхом визначення 1/2 частки будинку, в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У зв`язку з цим просить здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за ними право власності по 1/2 на будинку.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. Від її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання з невідомих суду причин не з`явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами достовірно встановлено, що з 17.02.1996 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 17 (а.с. 7).

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4 (а.с. 8).

За час перебування в шлюбі відповідач придбав житлову квартиру в АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована на ім`я відповідача на підставі Договору купівлі-продажу від 15.04.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. (а.с.10-10зв.).

В подальшому згідно договору міни квартири на житловий будинок від 17.04.2012 року відповідач ОСОБА_2 обміняв належну йому квартиру в АДРЕСА_1 на жилий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,0570 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа будинку становить 45,8 кв.м., а житлова площа 16,6 кв.м. (а.с.11-12).

Житловий будинок в АДРЕСА_2 згідно витягу про державну реєстрацію прав зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 на підставі договору міни від 14.04.2012 року 9а.с.14).

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України.

Так, згідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У зв`язку з цим вимога про поділ майна подружжя порівну є підставною і такою, що підлягає до задоволення.

Згідно вимог частини першої ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007 року, №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до ч.2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

При цьому, суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст.60 СК України.

Відповідно до положень ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні належними та допустими доказами достеменно встановлено, що спірний житловий будинок в АДРЕСА_2 був набутий у шлюбі. Жодних обставин, які би перешкоджали суду визнати його спільною сумісною власністю, судом не встановлено.

Факт реєстрації шлюбу в державних органах РАЦС тягне за собою встановлення презумпції виникнення спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час дії зареєстрованого шлюбу. Оскільки житловий будинок в АДРЕСА_2 був набутий відповідачем за час перебування сторін у шлюбі, то даний будинок визнається спільною сумісною власністю подружжя, і тому вимога позивача про визнання за ним право власності на 1/2 частину даного житлового будинку є підставною та підлягає до задоволення.

Згідно ч.1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2ст. 16 ЦК Україниє визнання права.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 СК України, яка регламентує розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні по суті положення закріплені у ст. 372 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 280 282 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Здійснити поділ спільного майна подружжя та припинити право спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 , загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 16,6 кв. м.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 , загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м.

Визнати за відповідачем ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 , загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо