Справа №: 343/1302/19
Провадження №: 2/0343/503/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в м.Долина справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вигодської ОТГ, ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд за набувальною давністю, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, просить визнати право власності, ОСОБА_1 , за набувальною давністю на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 з відповідними частками господарських будівель і споруд: 1/3 частину стодоли загальною площею 37,4 кв.м.; 1/3 частину хліву загальною площею 38,3 кв.м; 1/3 частину криниці.

Визнати право власності, ОСОБА_1 , в цілому на будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами: стодолою загальною площею 37,4 кв.м.; хлівом загальною площею 38,3 кв.м; криницею.

Свої вимоги мотивує тим , що 9 червня 2008 року позивач набув права власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 , внаслідок укладення Договору дарування, дублікат, що має силу оригіналу, якого виконаний на захищеному бланку серії НВО 787402, який посвідчений Приватним нотаріусом Долинського нотаріального округу Івано-Франківської області Ільків М.М., зареєстрований в реєстрі №320.

На момент набуття позивачем права власності на 1/3 частку домоволодіння, останнє складалось з: житлового будинку, загальною площею 75,9 кв.м.; комори загальною площею 7,7 кв.м; гаражу загальною площею 27,3 кв.м; шопи загальною площею 11.6 кв.м; стодоли загальною площею 37,4 кв.м.; хліву загальною площею 38,3 кв.м; шопи загальною площею 10,2 кв.м, вбиральні загальною площею 1,1 кв.м; криниці, огорожі.

На даний час, більшість вказаних вище об`єктів з плином часу зруйнувались і на даний час домоволодіння складається з: житлового будинку, загальною площею 75,9 кв.м.; стодоли загальною площею 37,4 кв.м; хліву загальною площею 38,3 кв.м.

Згідно Договору дарування, попереднім власником 1/3 частини домоволодіння, яке на даний час належить позивачу, була його рідна мати, ОСОБА_3 , яка відповідно успадкувала свою частку домоволодіння за заповітом від свого батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є внуком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по материнській лінії. Позивач провів у домоволодінні перших п`ять років свого життя, пізніше регулярно навідувався до своїх діда та баби аж до їхньої смерті. Відповідно, позивач має до атмосфери, яка існує в домоволодінні особливий пієтет, а тому він, фактично з 1998 року і опікувався домоволодінням.

Згідно заповіту, ОСОБА_4 заповів своє майно в рівних частинах своїм дітям: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Відповідач ОСОБА_2 свою частку спадщини згідно заповіту прийняв, та відповідно, на даний час є власником 1/3 частини домоволодіння. Відповідач ОСОБА_2 проживає на тимчасово анексованій території України у Автономній Республіці Крим.

Право власності на частку, яка належала ОСОБА_6 визнано за позивачем за набувальною давністю, згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2018 року у цивільній справі №: 343/1729/18.

Таким чином, Позивачу на даний час на праві власності належить 2/3 частини житлового будинку загальною площею 75.9 кв.м. з відповідними частками господарських будівель і споруд: 2/3 частину стодоли загальною площею 37,4 кв.м.; 2/3 частину хліву загальною площею 38,3 кв.м; 2/3 частину криниці.

На даний час фактичним спадкоємцем (власником) 1/3 частини домоволодіння є відповідач, ОСОБА_2 , однак юридично (формально) право власності на вказане майно у відповідача ОСОБА_2 не виникло, оскільки не було зареєстровано у встановлений законодавством спосіб, позаяк права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Протягом останніх двадцяти з лишнім років відповідач ОСОБА_2 не вчинив жодної юридичної, формальної чи будь - якої іншої дії, яка б свідчила про те, що він має намір реалізовувати своє право на 1/3 частину домоволодіння, зокрема не провів державної реєстрації права власності, яке виникло у нього в результаті успадкування, не проводив ремонтних робіт, в тому числі і робіт по усуненню аварійності будинку та господарських будівель, не фінансував проведення таких робіт, не заперечував проти заволодіння Позивачем на законних підставах своєї частки та проти того, щоб Позивач нею користувався, не заперечував проти проведення переобладнання будинку, хоча такі обставини йому були відомо. Жодного разу не ініціював укладення будь - яких договорів з Позивачем стосовно користування (оренди, безоплатного користування, тощо) 1/3 частини домоволодіння, на яке у нього виникли права в результаті успадкування. Також позивачу невідомо чи поширюється право власності будь - якої іншої особи починаючи з 1998 року на 1/3 частину домоволодіння, яке успадкував відповідач ОСОБА_2 . В цьому і полягає добросовісність володіння позивачем цієї 1/3 частини домоволодіння.

Таким чином, позивач добросовісно заволодів чужим майном (1/3 частиною домоволодіння, яке мало відійти по заповіту чи по закону до спадкоємців ОСОБА_2 ) і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років. Також володіє і користується позивач і відповідною частиною земельної ділянки, право власності на яке він частково (1/3 частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд) набув згідно діючого на момент укладення договору дарування законодавства.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини.

Представник відповідача Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.49). Подав клопотання, згідно якого Вигодська селищна рада просить розгляд справи за позовом ОСОБА_1 , про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю за відсутності представника Вигодської селищної ради (а.с.51).

Відповідач, Вигодська селищна рада Долинського району Івано-Франківської області подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивач починаючи з 2008 року капітально відремонтував житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та набуття права власності на який є предметом спору. Протягом 10 років використовує його як літню резиденцію в період з травня по листопад.

Таким чином, Вигодська селищна рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частину житловою будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 за набувальною давністю (а.с.50)

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить , оголошення про виклик до суду (а.с.45). Відзиву на позов відповідачем не подано.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

В силу ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦПК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі:

- майно може бути об`єктом набувальної давності;

- добросовісність володіння;

- відкритість володіння;

- давність володіння та його безперервність;

- відсутність інших осіб, які претендують на це майно;

- відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року - можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з зокрема, з частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якою захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Необхідної ознакою для набуття права власності на річ за набувальною давністю є добросовісність володіння.

Добросовісність володільця такого майна повинна бути обумовлена відсутністю або власника взагалі, або будь-яких претензій з боку попереднього його володільця.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих позивачем доказів, на підставі договору дарування від 09.06.2008 року та рішення Долинського районного суду за позивачем визнано право власності на 2/3 частки житлового будинку з відповідними частками господарських будівель і споруд за АДРЕСА_1 , що підтверджується копією дублікату, що має силу оригіналу договору дарування від 09.06.2008р., (а.с.10) , копією рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області в справі №343/1729/18 від 29.10.2018р., (а.с.16-20), копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта номер інформаційної довідки: 169930460 від 10.06.2019р. (а.с22), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 170856746 від 19.06.2019р. та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 170300685 від 13.06.2019р.

Інша 1/3 частки вказаної нерухомості належить ОСОБА_4 що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта номер інформаційної довідки: 169930148 від 10.06.2019р. (а.с.21).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 , будучи власником 2/3 частки нерухомого майна, відкрито та безперервно володіє усім домоволодінням АДРЕСА_1 , доглядає за його технічним станом, провів капітальний ремонт домоволодіння, сплачує комунальні платежі тощо, та продовжує вказані дії, відкрито та безперервно фактично з 1998 року по теперішній час. За весь час володіння позивачем нерухомим спірним майном, правонаступники власника 1/3 частки вищевказаного будинку ОСОБА_4 жодного разу не пред`явили до ОСОБА_1 , вимог щодо повернення своєї частки нерухомості. Спадкоємці у будинку не проживають, їх місцезнаходження не відоме.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що позивач по справі являється його сусідом. Він протягом дуже довгого періоду часу (більше десяти років) опікується домоволодінням, провів там ремонт, постійно проживає у літній час в будинку, а також постійно навідується в с.Вишків в інші пори року. Дідо позивача ОСОБА_4 , помер в 1998 році. ОСОБА_2 , який являється рідним братом матері позивача по справі, він знає. Однак більше п`ятнадцяти років, його не було в с.Вишків , Долинського району.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що володіння позивачем вищевказаним домоволодінням є добросовісним, оскількина підставі договору дарування від 09.06.2008р. та рішення Долинського районного суду в справі №343/1729/18 від 29.10.2018р., за позивачем визнано право власності на 2/3 частки нерухомого майна. Окрім того позивач добросовісно, відкрито і безперервно більше десяти років володіє домоволодінням, у тому числі належною ОСОБА_4 , 1/3 часткою нерухомості, продовжує вказані дії по теперішній час. Дане володіння є правомірним, відкритим та безперервним. Таким чином, суд вважає, що 1/3 частка житлового будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , однак якою добросовісно, цілком з законних підстав, заволодів позивач, внаслідок вищевказаних обставин, які знайшли своє підтвердження під час судового засідання, то позивач набув право власності на неї за набувальною давністю.

Позовні вимоги про визнання права власності, ОСОБА_1 , в цілому на будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами: стодолою загальною площею 37,4 кв.м.; хлівом загальною площею 38,3 кв.м; криницею не підлягають задоволенню, оскільки позивачу на праві приватної власності вже належить 2/3 частки зазначеного домоволодіння, а тому в цій частині позову слід відмовити .

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на 1/3 частки вищевказаного нерухомого майна яка належала ОСОБА_4 .

На підставі ст.ст. 12, 76 - 81, 211, 258, 259, 264 , 265, 268, 280-282, 354, 355 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Вигодської ОТГ, ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд за набувальною давністю - задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , за набувальною давністю право власності на 1/3 частку житлового будинку загальною площею 75.9 кв.м. з відповідними частками господарських будівель і споруд: 1/3 частину стодоли загальною площею 37,4 кв.м.; 1/3 частину хліву загальною площею 38,3 кв.м; 1/3 частину криниці, яка належала ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Вигодська селищна рада Долинського району Івано-Франківської області, , смт.Вигода вул.Д.Галицького,75 Долинського району Івано-Франківської області, 77552.

ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_3 .

Повний текс рішення виготовлено 19.08.2019

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш