Справа № 450/2402/19 Провадження № 2/450/1380/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"20" грудня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про (предмет спору) : визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 ,-

суд постановив таке рішення :

підстава позову (позиція позивача): позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з державної реєстрації правочинів та витягом про державну реєстрацію прав. У житловому будинку крім позивача та його синів, зареєстрована також колишня дружина, відповідачка по справі ОСОБА_2 , яка з 2015 року по даній адресі не проживає. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано згідно рішення Пустомитівського районного суду від 02.12.2015 року. Проте відповідачка в добровільному порядку не знімається з реєстрації.

Позиція відповідача: у судове засідання на виклик суду не з`явилась, заяв про розгляд справи без участі відповідачки чи відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

18.07.2019 року запит, щодо доступу до персональних даних; 05.08.2019 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 06.08.2019 року ухвала про відкриття провадження у справі; 05.11.2019 року ухвала про призначення справи до судового розгляду; 05.11.2019 року заява позивача про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 30327182 від 17.06.2011 року вбачається, що на праві власності ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Як вбачається з довідки № 670 від 16.11. 2018 року Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані окрім інших позивач та відповідач.

З актів обстеження умов проживання від 11.07.2018 року, 13.09.2018 року, 15.11.2018 року, 22.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , за адресою реєстрації по АДРЕСА_1 відсутня.

Судом встановлено, що позивач є власником жилого приміщення. Відповідачка вказаним житловим будинком з 2015 року не користається, в ньому не проживає. Місце фактичного проживання відповідачки не відоме, оскільки вона покинула будинок і більше не появляється, не проживає у будинку, своїх речей не зберігає, поштової кореспонденції не отримує, не здійснює оплату комунальних послуг.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.319 та ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-709цс16, згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно з вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, суд, згідно ст. 405 ЦК України, перевіривши матеріали справи, дослідивши акти обстеження умов проживання від 11.07.2018 року, 13.09.2018 року, 15.11.2018 року, 22.01.2019 року встановив, що ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації не проживає понад один рік.

Згідно постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2017 р. у справі N 6-2931цс16, згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідачка, протягом тривалого часу не проживає у житловому будинку по місцю реєстрації, не несе витрати, пов`язані з утриманням житла, а тому реєстрація відповідачки порушує права позивача та створює останньому незручності як власника, останній змушений нести додаткові витрати на утримання житла та позбавлений можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Отже, вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 768, 00 грн., що підтверджується квитанцією. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

На підставі наведеного, відповідно ст. 319, 321, 405 ЦК України, та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

ОСОБА_2 , визнати такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768, 00 грн. понесених позивачем судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач : ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 20.12.2019 року.

СуддяД. А. Кукса