Постанова

Іменем України

20 грудня 2019 року

справа № 364/805/16-ц

провадження № 61-31543св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Володарського районного суду Київської області від 14 листопада 2016 року у складі судді Моргун Г. Л. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Сержанюка А. С., Журби С. О., Коцюрби О. П.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 19 серпня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про отримання кредитних послуг та отримав кредит у розмірі 500,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав взяті на себе зобов`язання та видав кредит. Відповідач порушує умови договору та не проводить в установлений термін оплату за кредитом, станом на 27 травня 2016 року загальна заборгованість за кредитом становить 15 929,47 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Володарського районного суду Київської області від 14 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надав належних доказів укладення та виконання договору між сторонами, на який посилається у позовній заяві, зарахування кредитором коштів на кредитну картку позичальника, надання коштів готівкою.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін і надав їм належну правову оцінку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини справи, не взяли до уваги, що доказами отримання кредитних коштів відповідачем є кредитний договір, підписаний ним особисто; довідка про умови кредитування; виписки за рахунками; розрахунок заборгованості за кредитним договором. Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем кредитної картки та ПІН -коду.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19 серпня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Банку із заявою про отримання кредитних послуг та отримав кредит у розмірі 500,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

На підтвердження заявлених вимог Банк надав копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, витяги з тарифів та Умов і правил надання банківських послуг, які не містять підпис відповідача.

Судом першої інстанції для перевірки обставин, на які посилався позивач, ухвалою від 16 вересня 2016 року позивача зобов`язано надати для огляду в судовому засіданні оригінали документів кредитної справи, проте зазначені оригінали, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду надані не були.

Таким чином, надані завірені позивачем копії анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, витяги із тарифів та Умов і правил надання банківських послуг, враховуючи надану відповідь позивача про неможливість надання оригіналу кредитного договору у зв`язку з його втратою є копіями невідомого походження, отже, не є належними та допустимими доказами відповідно до статей 58, 59 ЦПК України 2004 року.

Також матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі відповідачу кредитної картки «Універсальна»; у копії анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку зазначено про бажання відповідача отримати послуги щодо ощадної книжки (депозиту).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 27, частини другої статті 64 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана надати суду всі наявні докази для підтвердження своїх позовних вимог. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року роз`яснив, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Усупереч наведеним нормам позивач не надав доказів на підтвердження позовних вимог - укладення та виконання договору між сторонами, зарахування коштів на кредитну картку позичальника, видачу коштів готівкою.

Доводи касаційної скарги про те, що доказами отримання кредитних коштів відповідачем є кредитний договір, підписаний ним особисто; довідка про умови кредитування; виписки за рахунками; розрахунок заборгованості за кредитним договором, отримання відповідачем кредитної картки та ПІН- коду не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Надані суду апеляційної інстанції фото відповідача, виписка за рахунком і довідка не спростовують висновків судів і не є підставою для задоволення як позовних, так і вимог касаційної скарги. Не відноситься фото до числа належних та допустимих доказів, оскільки зображення на ньому не дає можливості ідентифікувати кредитну картку, з якою зафіксований відповідач.

Суд апеляційної інстанції оцінив усі подані докази, надав їм належну оцінку та дійшов вірного висновку про їх не переконливість.

Інших доказів на підтвердження доводів як позовних вимог, так і вимог касаційної скарги, які не оцінені судами справа не містить.

Суд касаційної інстанції вважає, що висновки судів відповідають вимогам закону та не суперечать обставинам, що мають значення для справи, судами правильно застосовано закон, який підлягав застосуванню, тому підстав для скасування судових рішень немає.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Володарського районного суду Київської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко