Житомирський апеляційний суд
Категорія 43 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

за участю секретаря

судового засідання: Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/11158/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)», за участю третьої особи - Житомирської міської ради, про поновлення черги на квартирному обліку, скасування рішення житлово-побутової комісії, визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08 серпня 2019 року, яке ухвалене суддею Перекупка І.Г. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, який пред`явив до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8» про поновлення черги на квартирному обліку, скасування рішення житлово-побутової комісії, визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування вимог зазначив, що з лютого 1990 року перебуває у списку першочергового отримання житла в Житомирській установі виконання покарань № 8, як багатодітна сім`я, яка потребує покращення житлових умов. У зв`язку з тим, що позивач не поновив та не подав усіх документів на всіх членів сім`ї, які перебувають на квартирному обліку в установі, його зняли з квартирного обліку та виключили із черги на підставі п. п. 5, п. 26 «Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР». Позивач, вважаючи такі дії незаконними, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Богунський районний суд м. Житомира рішенням від 08 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив. Визнав незаконним та скасував рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8 (протокол № 7 від 30.05.2017 р.) щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 та виключення із списків на отримання житла на підставі п. п. 5 п. 26 Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Україні; поновив його в черзі на квартирному обліку на поліпшення житлових умов в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)»; вирішив питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ДУ «ЖУВП (№8)» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07.08.2017 р. визнані протиправними та скасовані рішення спільних засідань адміністрації та ЖПК ЖУВП (№8), оформлені протоколом № 5 від 29.11.2016 р. та протоколом № 2 від 22.02.2017 р. в частині, що стосується відмови в наданні квартири з перенесенням черги квартирного обліку ОСОБА_1 та в частині зняття його з квартирного обліку та виключення зі списків на отримання житла відповідно. Вважає, що судом не враховано ту обставину, що на виконання протоколу № 4-а засідання громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі Житомирської міської ради спільним засіданням адміністрації та ЖПК державної установи «ЖУВП (№8) 30.05.2017 р. протокол № 7 були внесені зміни до протоколу №5 від 29.11.2016 р., що стосуються ОСОБА_1 . Таким чином, відповідач вважає, що позивач оскаржував рішення, яке вже не існувало в тому вигляді, яке мало на момент прийняття. Крім того, скаржник вважає, що прийняття, зняття з квартирного обліку відбувається за рішенням житлової комісії, поновлення на квартирному обліку не відноситься до повноважень суду.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечив, надіславши відзив, у якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Богунського районного суду м. Житомира залишити без змін. Рішення суду вважає законним, обґрунтованим та прийнятим у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а твердження апелянта безпідставними як такі, що не ґрунтуються на чинному законодавстві та доказах наданих сторонами.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Позивач та його представник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог. Суд встановив, що процедура щодо взяття громадян на квартирний облік та зняття з нього не була дотримана при знятті позивача з квартирного обліку, а протокол № 7 визнав таким, що не може залишатись в силі, оскільки ним внесені зміни до протоколу №5, який рішенням суду визнаний незаконним.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними й такими, що ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом встановлено, що позивач разом з членами сім`ї, в кількості п`яти чоловік, взятий на квартирний облік в загальну чергу з 11.07.1988 р. та у список першочергового отримання житла з 16.02.1990 р., як багатодітна сім`я із збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем роботи, протокол № 10 від 27.10.1991 р. В 1997 році був звільнений на пенсію за вислугою років та станом здоров`я, отримавши 2-гу групу інвалідності, пов`язану з проходженням служби. Облікова справа поновлювалась у 2014, 2015 та 2016 роках.

Під час проведення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, яке оформлене протоколом №5 від 29.11.2016 р., комісія відмовила у наданні квартири з перенесенням черги квартирного обліку. Рішенням спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформленим протоколом № 2 від 22.02.2017 р. позивача знято з квартирного обліку та виключено зі списків на отримання житла на підставі п.п. 3 п. 26 та п.п. 3 п. 32 Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Україні.

Не погоджуючись з такими діями житлово-побутової комісії, позивач звернувся до суду з позовом. Богунський районний суд м. Житомира своїм рішенням № 295/104/17 від 07 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково. Визнав протиправними та скасував рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформлені протоколом № 5 від 29.11.2016 р. та протоколом № 2 від 22.02.2017 р. в частині, що стосується відмови в наданні квартири з перенесенням черги квартирного обліку та зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 .

Однак, протоколом №5 спільного засідання адміністрації та ЖПК ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8) від 30.05.2017 р. внесені зміни до протоколу комісії №5 від 29.11.2016 р. щодо підстав зняття ОСОБА_1 з квартирної черги. Відповідно до п.п. 5 п. 26 «Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» позивача зняли з квартирного обліку та виключили з черги. Підставою відмови та зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку стала відсутність письмових заяв дорослих членів сім`ї щодо перебування на квартирному обліку.

Відповідно до ст.ст. 39-40 ЖК України та п.п. 20, 21, 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР (затверджених постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470) громадяни беруться на квартирний облік та знімаються з нього на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету, яке затверджується виконавчим комітетом місцевої ради.

Згідно з п.п.1 п. 26 Правил громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ордеру № 43 від 19.09.1989 р. ОСОБА_1 разом з сім`єю з п`яти чоловік виділено житло у гуртожитку по АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований по даний час. У 2004 році вказаний будинок переданий на баланс КП ВЖРЕП №8 як житловий. 20.11.2009 р. позивачу разом з членами сім`ї - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 в рівних частках.

Син позивача - ОСОБА_5 у приватизацію квартири не увійшов, оскільки з 2006 року постійно проживає АР Крим. В зв`язку з чим у 2008 році ним подано заяву до ДУ «ЖУВП №8» про переїзд на постійне місце проживання до АР Крим та зняття з квартирного обліку, 07.11.2017 р. таку ж заяву він подав повторно.

Позивач ОСОБА_1 додатково подав довідку про склад сім`ї від 14.11.2008 р. з відповідними документами.

Згідно з Актом обстеження житлових умов позивача у квартирі АДРЕСА_3 , 103-в зареєстровані 4 особи. За висновком обстеження умов -потребує покращення житлових умов. Відповідно до Довідки КВЖРЕП №8 від 11.11.2016р. у квартирі були зареєстровані окрім позивача, його дружина - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_6 невістка ОСОБА_7 , дочка - ОСОБА_8 .

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 постійно оновлював документи, підвереджуючи потребу в поліпшенні житлових умов.

Згідно Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради Професійних Спілок від 11 грудня 1984 р. N 470, жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Згідно з п.3 вищезазначених правил, квартирний облік, установлення черговості на одержання жилої площі, а також її розподіл здійснюються під громадським контролем і з додержанням гласності.

Підприємства, установи, організації щороку в період з 01 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені недоліки та зміни вносяться в облікові справи громадян та книгу обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень. При внесенні змін заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.

Однак за матеріалами справи не вбачається, що ЖПК УВП №8 проводила перереєстрацію, вносила зауваження до книги обліку осіб, які перебувають на черзі.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Підставою відмови та зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку відповідно до Витягу з протоколу №7 від 30.05.2017 р. стала відсутність письмових заяв дорослих членів сім`ї ( ОСОБА_5 ) щодо перебування на квартирному обліку.

Зазначене в протоколі спростовується матеріалами справи, доказами, наданими сторонами та їх пояснення в судах.

Протоколом № 4-а від 17.05.2017 р. засідання громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі при розгляді протоколу від 29.11.2016 р. №5 встановлені порушення черговості надання квартир працівникам та пенсіонерам установи. Вирішено відмовити ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8) в затвердженні спільного рішення адміністрації та житлово-побутової комісії ЖУВП №8 про розподіл 13 квартир черговикам установи у зв`язку з недотриманням вимог житлового законодавства при проведенні розподілу житла між черговиками установи.

Як видно зі змісту Витягу протоколу №7 від 30.05.2017р. комісія на порядок денний винесла питання про усунення деяких недоліків по протоколу № 5 від 29.11.2016 р. відповідно до вимог Протоколу № 4-а від 17.05.2017 р. засідання громадської комісії житлових питань при міськвиконкомі Житомирської міської ради.

Однак з матеріалів справи слідує, що протоколом № 7 внесені зміни до протоколу № 5, який в судовому порядку визнаний незаконним (рішення Богунського районного суду від 07 серпня 2017 р.), відповідно рішення, прийняте відповідно до протоколу №7 визнається недійсним та підлягає скасуванню.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що відповідачем не було дотримано самої процедури щодо зняття громадян з квартирного обліку, передбаченої ст.ст. 39-40 ЖК України та вимогами п.п. 20, 21, 28 Правил, яка передбачає затвердження спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету, яке, в свою чергу, затверджується виконавчим комітетом місцевої ради.

Суд першої інстанції, встановивши відсутність обставин, з підстав яких позивача знято з квартирного обліку, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині скасування рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформлене протоколом № 7 від 30.05.2017 р. «Про розгляд протоколу № 4-а від 17.05.2017 р. засідання громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі Житомирської міської ради» про усунення деяких недоліків по протоколу № 5 спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань управління Державної інспекції служби України в Житомирській області (№8) від 29.11.2016 р.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Однак доводи апеляційної скарги щодо розміру витрат на правничу допомогу заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Однак, наданий позивачем розрахунок понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн., підтверджений платіжними документами лише частково, на загальну суму 500,00 грн. відповідно до квитанцій від 28.02.2018 р. на суми 300,00 грн. та 200,00 грн. (а.с.91 т.1).

За таких обставин, суд вважає, що є підстави для зменшення розміру судових витрат, які підлягають стягненню з ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на користь ОСОБА_1 з 1500 грн. до 500 грн. Тому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу зміні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуДержавної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08 серпня 2019 року в частині стягнення з Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу змінити, зменшивши їх розмір з 1500 грн. до 500 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2019 року.

Головуючий: Судді: