Провадження № 2/520/1336/19
Київський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді Бескровного Я.В.
при секретарі Бундєвій Я.І.
розглянувши у спрощеному провадженні справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що він з 19.07.2017р. є власником квартири АДРЕСА_1, у якій зареєстрований відповідач, який не проживає у ній з 2012 року. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою судді від 26.12.2018р. у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідач відзиву проти позову не надав, ухвала та матеріали позову отримав належним чином.
Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування від 2.07.2012р. (а.с.7) є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.8), у якій зареєстрований відповідач батько позивача, який не проживає у ній з 2012р. (а.с.10-11), у квартирі не має речей відповідача.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі позивача більше 1 року, чим створює перешкоди у володінні та користуванні нею, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-273, 280-289 ЦПК України, суд,
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №47 в будинку №71 по вул. Ак.Вільямса м.Одеса.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Бескровний Я. В.