Ухвала

18 січня 2019 року

м. Київ

справа № 712/4352/17

провадження № 61-196ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Хворовим Вадимом Володимировичем, на постанову апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, третя особа - ОСОБА_4, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю та визнання права власності у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 2010 року до 13 липня 2016 року.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу Черкаської міської ради задоволено.

Рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 14 червня 2018 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

16 жовтня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив касаційну скаргу на зазначену постанову апеляційного суду.

У зв'язку з несплатою судового збору ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано для усунення зазначених недоліків строк до 29 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та йому повернуто, оскільки заявник не в повному обсязі виконав вимоги ухвали про залишення його касаційної скарги без руху, а саме: не сплатив судового збору за вимоги майнового характеру (визнання права власності).

22 грудня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 через адвоката ХвороваВ. В.повторно направив касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року.

Разом із касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 посилався на те, що на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року про залишення його касаційної скарги без руху сплатив судовий збір у сумі 1 280,00 грн, виходячи із розміру судового збору, сплаченого в суді першої інстанції. Однак ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2018 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто в зв'язку з несплатою судового збору за вимоги майнового характеру. При цьому зазначав, що одразу після ознайомлення з текстом ухвали Верховного Суду від 06 грудня 2018 року повторно звернувся із касаційною скаргою.

Однак наведені причини пропуску строку на касаційне оскарження, а саме невиконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху не можуть бути визнані поважними.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З огляду на викладене касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Хворовим В. В., необхідно залишити без руху з наданням строку для наведення підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та наданням відповідних доказів.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведеніОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Хворовим Вадимом Володимировичем, на постанову апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, третя особа - ОСОБА_4, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю та визнання права власності у порядку спадкування за законом залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько