Справа № 286/3295/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овруч справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи: Орган опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації, виконавчий комітет Овруцької міської ради Житомирської області , -

В С Т А Н О В И В:

25.09.2019 року ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи вимоги ти, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають малолітню дочку, яка проживає з позивачкою. Відповідач щодо її проживання з позивачкою не заперечував, весь цей час життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині майже сім років, вона не пам`ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, в спілкуванні ніколи про нього не питає та не цікавиться. Дитина постійно проживає з позивачкою, їй забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, між нею та позивачкою установленні доброзичливі стосунки. Нагляд за здоров`ям дочки з моменту її народження здійснює мама самостійно, батько участі у цій сфері життя дитини не приймав. Відповідно до судового наказу винесеного Овруцьким районним судом 21.08.2017 року по справі №2501/17 з відповідача на користь позивача на утримання доньки стягуються аліменти. Однак аліменти відповідач жодного разу не платив.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідач про дочку не піклується, не приймає жодної участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, допомоги на утримання не надає. Не навідує доньку, чотири останні роки його місце перебування не відоме. У зв`язку з наявністю у нього судимості позов просить задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади.

Представник органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації в судовому засіданні зазначила, що батьки зобов`язані турбуватися про дитину, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та буде відповідати інтересам дитини.

Представник виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області надала заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, щодо задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку дитини, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від якого сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуататції дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_2 з нею зареєстрована та проживає її донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач працює у Фізичної особи-підприємця '' ОСОБА_4 '' з 26.09.2018 року на посаді укладальник пиломатеріалів, деталей і виробів з деревини. За період роботи зарекомендувала себе як гарний працівник, не курить, не вживає спиртні напої та інші одурманюючі препарати. За рік роботи стягнень не мала (а.с.6-8).

Згідно характеристики учениці 2-А класу, ОСОБА_3 за час навчання виявила середній рівень знань, мовлення чітке, добре розвинена увага, уява. Софія дисциплінована учениця, не порушує правил і норм поведінки, має позитивне ставлення до трудової діяльності, бере активну участь у житті класу. Софійка спокійна, врівноважена, ніколи не конфліктує з однокласниками. Вона виховується в неповній сім`ї. Мама приділяє достатньо уваги вихованню дитини, вдома створені всі умови, необхідні для розвитку дитини. Мама підтримує зв`язок з класним керівником, постійно відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Батько за час навчання в школі не з`являвся (а.с.9).

Згідно рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 11.09.2019 року №697, вирішено надати ОСОБА_1 висновок (подання) до суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.10).

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , виконавчий комітет Овруцької міської ради Житомирської області прийняв рішення, визнати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться із дитиною.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд бере до уваги думку дитини, яка в судовому засідання зазначила, що не знає батька та не пам`ятає його, той факт що дитина, ОСОБА_3 , проживає на даний момент з мамою, яка забезпечує її фізичний та духовний розвиток, забезпечує матеріально. Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, не цікавиться вихованням дитини, її розвитком, потребами, в добровільному порядку не сплачує аліменти на її утримання у зв`язку з чим має заборгованість в розмірі 38766,69 грн. (а.с.12-15), за тривалий проміжок часу не вживав жодних заходів для зустрічі та спілкування з донькою. Крім того, суд враховує той факт, що відповідач обвинувачений в скоєнні злочину передбаченого ст. ст. 185 ч.2, 382 ч.1 КК України, ухиляється від суду та щодо якого заведена оперативно-розшукова справа.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, про задоволення вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 19, 164 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч

Повний текст рішення складено 18 грудня 2019 року