РІШЕННЯ

іменем України

23 січня 2019 року Справа № 655/221/18

Горностаївський районний суд Херсонської області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря Бортнюк Л.М.

з участю

представника позивача Водолазського А.Ю.

представника відповідача ОСОБА_9

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Горностаївка Херсонської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з спадкоємця померлого боржника,

в с т а н о в и в :

Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору від 28 серпня 2006 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 11160 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Позичальник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На час відкриття спадщини зобов'язання померлого ОСОБА_4 за кредитним договором залишились не виконаними, а саме: кредит - в сумі 9466,23 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 338,48 грн., всього - 9804,71 грн. 07 травня 2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" направив претензію кредитора до Горностаївської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Оскільки після смерті ОСОБА_4 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, тому спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора. Відповідач ОСОБА_3 була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем, тому, на думку позивача, вона прийняла спадщину, до складу якої ввійшли кредитні зобов'язання померлого позичальника перед банком. 29 жовтня 2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" направив відповідачеві ОСОБА_3 лист-претензію про погашення заборгованості померлого позичальника, на яку відповідач не відповіла. На підставі викладеного, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3, як спадкоємця померлого позичальника, заборгованість за кредитним договором від 28 серпня 2006 року в сумі 9804,71 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Ухвалою суду від 06 квітня 2018 року (л/с 45) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

23 травня 2018 року відповідач ОСОБА_3 подала заяву (л/с 56) про застосування позовної давності.

13 червня 2018 року від позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" надійшла відповідь на заяву про застосування позовної давності (л/с 62-67, 72-78), якою позивач підтвердив заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 26 вересня 2018 року (л/с 100) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Водолазський А.Ю. підтримав позов та додатково пояснив, що про смерть позичальника ОСОБА_4 банк дізнався 18 січня 2014 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_9 проти позову заперечив та заявив про застосування позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Відповідно до умов кредитного договору від 28 серпня 2006 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 11160 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки.

Кредитний договір, укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4, складається із заяви позичальника (л/с 13), Умов та правил надання банківських послуг (л/с 14-17), Правил користування платіжною карткою (л/с 18-19), а також Тарифів банку.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (актовий запис про смерть № 08 від 02 лютого 2012 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горностаївського районного управління юстиції у Херсонській області - л/с 23).

На час відкриття спадщини зобов'язання померлого ОСОБА_4 за кредитним договором від 28 серпня 2006 року з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що були нараховані за його життя, залишились невиконаними, а саме: заборгованість по кредиту - в сумі 9466,23 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - в сумі 338,48 грн., всього - 9804,71 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 02 червня 2016 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" підготував претензію кредитора (л/с 27), яку згідно реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів (л/с 24-26) направив 07 травня 2017 року до Горностаївської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

З листів Горностаївської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 10 травня 2017 року № 166/02-14 (л/с 28) та від 11 квітня 2018 року № 152/01-16 (л/с 49) вбачається, що після померлого ОСОБА_4 заведена спадкова справа за № 91/2017 на підставі претензії ПАТ КБ "ПриватБанк". Інформації щодо спадкоємців, які прийняли спадщину, немає.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч.3 ст.1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Разом з тим, положення ст.1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 12 квітня 2017 року в цивільній справі № 6-2962.

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3, як спадкоємця, заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання спадкодавцем ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором.

Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Проте, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" не надав суду жодних доказів про те, що відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом чи за законом після смерті ОСОБА_4 В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо наявності заповіту на ім'я відповідача, а також, що ОСОБА_3 перебувала в родинних відносинах з померлим ОСОБА_4 та може бути віднесена до спадкоємців першої - п'ятої черги за законом.

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" не надав суду жодних доказів про те, що відповідач ОСОБА_3 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті позичальника ОСОБА_4

Так, після смерті ОСОБА_4 до нотаріусу не надходило заяв від спадкоємців про прийняття спадщини.

Відомостей про те, що відповідач ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно проживала з померлим ОСОБА_4 немає.

Посилання позивача, як на підставу підтвердження доводів про прийняття відповідачем спадщини після смерті позичальника, на відмітку про місце проживання відповідача та позичальника в їхніх паспортах за однією адресою, не є належними доказами. Відповідно до відомостей, що містяться в копії паспорта позичальника ОСОБА_4 (л/с 20), місце його проживання зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, ця копія паспорта посвідчена позичальником на момент укладення кредитного договору - 28 серпня 2006 року, тобто за п'ять років п'ять місяців до його смерті. Отже, відомості що містяться в копії паспорта позичальника про місце його проживання не містять інформації щодо предмета доказування, а саме - місця його постійного проживання на час відкриття спадщини.

При цьому, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була відкрита за претензією ПАТ КБ "ПриватБанк", як кредитора померлого.

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" не надав суду жодних доказів про те, що після смерті позичальника ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, в межах вартості якого спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора, відповідно до приписів ч.1 ст.1282 ЦК України.

Таким чином, доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності, прийняття ОСОБА_3 спадщини після померлого ОСОБА_4 позивачем не надано, а посилання на реєстрацію місця проживання відповідача за однією адресою з померлим, жодним чином не свідчить про те, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_4 та постійно проживала з померлим на час відкриття спадщини, вчинивши тим самим дії, що свідчать про її прийняття.

Крім того, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" пропустив строки, встановлені ст.1281 ЦК України, в межах яких кредитор може реалізувати своє право на пред'явлення вимог до спадкоємців.

Так, позичальник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що позивачу ПАТ КБ "ПриватБанк" було достовірно відомо 18 січня 2014 року. Про це в судовому засіданні повідомив представник позивача Водолазський А.Ю.

Пояснення представника позивача підтверджуються претензією кредитора від 02 червня 2016 року (л/с 27), з тексту якої вбачається, що станом на 30 серпня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" достовірно знав про смерть боржника ОСОБА_4

Отже, ПАТ КБ "ПриватБанк", дізнавшись 18 січня 2014 року про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, відповідно до вимог ч.2 ст.1281 ЦК України мав право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців, тобто в строк до 18 липня 2014 року

Проте, ПАТ КБ "ПриватБанк" направив претензію кредитора до Горностаївської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області лише 07 травня 2017 року, тобто після закінчення шестимісячного строку.

Таким чином, на час звернення кредитора спадкодавця спливли строки, встановлені ч.2 ст.1281 ЦК України, у зв'язку з чим відповідно до вимог ч.4 ст.1281 ЦК України, банк позбавляється права вимог до спадкоємців померлого боржника.

Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 28 серпня 2006 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4, позивач не довів, чим не виконав вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.1046 - 1050, 1052, 1054, 1216 - 1223, 1268 - 1270, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст.4 - 13, 81, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з спадкоємця померлого боржника - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене (з врахуванням положень п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Горностаївський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31 січня 2019 року.

Суддя Посунько Г.А.