Справа № 2-3331/02
Номер провадження 6/404/289/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Павелко І.Л.

за участі секретаря - Зайко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали подання державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Колот Івана Олеговича про примусове проникнення до житла ,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Колот І.О. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення, яким просить винести ухвалу про примусове проникнення до житла боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що у Фортечному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження № 40745832 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх заробітку(доходів) але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян до 26.10.2019 року, починаючи стягнення з 14.05.2001 року.

В ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області проведено перевірку майнового стану боржника, згідно відповідей Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби боржник не перебуває у трудових відносинах, пенсію не отримує, відкритих рахунків у банках не має.

Державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Колот І.О. в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити.

Судом встановлено, що у Фортечного відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження № 40745832 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх заробітку(доходів) але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян до 26.10.2019 року, починаючи стягнення з 14.05.2001 року.

Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 11.06.2002 року відкрито виконавче провадження.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно, встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

14.02.2018 року державним виконавцем відділу встановлено обмеження у праві виїзду за кордон, у праві полювання, у праві керування транспортним засобом та у користування вогнепальною, мисливською, пневматичною зброєю.

20.03.2018 року державним виконавцем відділу направлено запит до Регіонального Сервісного Центру 3541, щодо наявності у боржника автомототранспорту.

20.03.2018 року державним виконавцем направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області,з метою отримання інформації про місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 03.04.2018 року боржник зареєстрований з 01.10.2005 року за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді від 04.04.2018 року № 31/111918 Регіонального сервісного центру в Кіровоградській області за боржником не зареєстровано автомототранспорт.

Відповідно акту державного виконавця від 01.06.2007 року за даною адресою ніхто проживає також, варто зазначити, що за адресою яка зазначена в виконавчому листі, а саме АДРЕСА_2 . Шатіло АДРЕСА_3 проживає мати ОСОБА_4 , якій не відомо де саме проживає боржник, про що складено акт державного виконавця від 15.10.2007 року.

26.07.2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що доступ до квартири відсутній, двері ніхто не відчинив.

09.08.2019 року державним виконавцем здійснено повторно вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що доступ до квартири відсутній, двері ніхто не відчинив зі слів сусідів з кв. АДРЕСА_4 за даною адресою ніхто не проживаю понад 11 років місце знаходження ОСОБА_1 не відомо.

Згідно ухвали від 01.04.2008 року № 6-118/08 Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , 1971 року народження, був оголошений в розшук.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла.

У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Пунктом 10, 15 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на той час) передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до частин 2, 5, 7 ст. 52 Закону «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов`язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Згідно ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту ст. 376 ЦПК вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 52 Закону «Про виконавче провадження» та ст. 376 ЦПК, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла боржника виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не надає державному виконавцю право на звернення до суду з вказаним поданням. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні. Натомість, в матеріалах подання відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судом. При вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника суд має переконатися, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, що унеможливлює його примусове виконання, чим порушує права стягувача.

Враховуючи, що в поданні відсутні відомості щодо отримання боржником копії постанови від 11.06.2002 року, якою відкрито виконавче провадження, крім того, в матеріалах подання відсутній розрахунок заборгованості, сам боржник не отримував повідомлення про суму заборгованості, в матеріалах подання відсутні дані про те, що боржник ОСОБА_1 повідомлений про наявність боргових зобов`язань, тому суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Колот Івана Олеговича про примусове проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1 по справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Повний текст ухвали складено 14.08.2019 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко