ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8591/19 Справа № 191/2789/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Дніпровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , Синельниківська місцева прокуратура про зобов`язання відповідача усунути недоліки виконаних робіт, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про зобов`язання відповідача усунути недоліки виконаних робіт.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року затверджено мирову угоду, укладену 20 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2019 року, за апеляційною скаргою прокуратури Дніпропетровської області, яка діє в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Державної архітектурно-будівельної інспекції України ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року про затвердження мирової угоди скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі ч. 1 п.5 ст. 257 ЦПК України.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року у задоволені заяви прокуратури Дніпропетровської області про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №191/2789/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , Синельниківська місцева прокуратура про зобов`язання відповідача усунути недоліки виконаних робіт відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, прокуратура Дніпропетровської області звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо винесення додаткового рішення.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в ухвалені додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із відсутності законних підстав для ухвалення додаткового рішення суду в даній справі, оскільки позовна заява була залишена без розгляду і відповідно рішення по суті спору у справі судом не ухвалювалось.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2019 року позовну заяву в даній справі залишено без розгляду на підставі ч. 1 п.5 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом у сфері справляння судового збору є Закон України Про судовий збір.

Отже, при здійсненні правосуддя питання, пов`язані з судовими витратами має вирішуватися судом у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України Про судовий збір, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду.

Зі змісту вказаної норми права, яка регламентує повернення судового збору у разі залишення позову без розгляду, вбачається, що до повернення підлягає весь судовий збір, сплачений учасником справи при її розгляді, а не лише судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду.

Відповідно до вимог чинного цивільного процесуального закону України, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст.141-142 ЦПК України. .

З матеріалів даної справи вбачається, що прокуратурою в рамках розгляду даної справи сплачувався судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка є такою, що перешкоджає розгляду даної справи по суті спору. Одночасно, судом апеляційної інстанції скаргу прокуратури було задоволено, вказану ухвалу суду першої інстанції скасовано, а справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду, судові витрати прокуратури при цьому не відшкодовувалися, оскільки, згідно до вимог процесуального закону розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст.141-142 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що прокуратура має право на відшкодування судових витрат, однак з клопотанням про повернення судового збору в суд першої інстанції не зверталася, а подана заява про винесення додаткового рішення не може слугувати підставою для повернення судового збору.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Дніпровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: