Справа № 236/579/19
13 серпня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючої судді Саржевської І.В.,
при секретарі Олійний С.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман (з використанням засобів відеоконференції з приміщенням Великоновосілківського районного суду Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки і піклування Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області, про позбавлення відповідача батьківських прав,
У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 01.06.2013 року по 01.12.2015 року вона перебувала у шлюбу з відповідачем, та у період шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Крім вимог про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 07.10.2014 року зверталась із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, отримала рішення суду на свою користь, ОСОБА_2 самостійно допомогу дитині не надає, донькою не опікувався, життям дитини не цікавився взагалі, матеріальної допомоги доньці не надавав, не виконував своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини. 22.03.2017 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від цього шлюбу у позивача народився син; у теперішнього чоловіка склались гарні взаємини з донькою позивача від першого шлюбу, він піклується про дитину, допомагає матері утримувати доньку, має намір усиновити дитину.
З огляду на це, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Відповідно до ч.9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .
Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.
За таких обставин цивільна справа відносно відповідача ОСОБА_2 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та навела доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві, не заперечувала проти здійснення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, для участі в судовому засіданні не прибув, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав, заперечень проти позову не висунув, про наявність поважних причин для неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.
Представник третьої особи Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області (орган опіки та піклування ) в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності.
Ухвалою суду від 13.08.2019 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 року до 01.12.2015 року (заочним рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.11.2015 року у справі № 220/1644/15-ц шлюб між сторонами було розірвано, рішення набрало законної сили 01.12.2015 року, а.с.10-11).
У період шлюбу у позивача та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 08.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського РУЮ у м. Донецьку, а.с. 8).
Заочним рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20.11.2014 року у справі № 220/1283/14-ц з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, починаючи з 07.10.2014 року і до повноліття дитини; рішення набрало законної сили 02.12.2014 року (а.с.9).
Згідно з довідкою КП ВРР «Великоновосілківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 16.10.2018 року № 720 ОСОБА_2 з листопада 2013 року і до теперішнього часу не звертався до медичної установи із запитами про стан здоров`я малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не звертався на прийом з дитиною до лікаря (а.с.15).
Згідно з довідкою ДНЗ № 2 с. Красна Поляна Великоновосілківського району Донецької області від 17.10.2018 року малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує цей дитячий заклад з 06.07.2016 року і до теперішнього часу; біологічний батько дитини - ОСОБА_2 не звертався до закладу з питань надання інформації про навчання (виховання) дитини, не відвідував дитину у цьому закладі (а.с. 17).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 22.03.2017 року Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила своє прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с. 12). Від цього шлюбу у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_8 (а.с.13).
Згідно з довідкою Краснополянської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області від 16.10.2018 року № 1829 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з нею мешкають чоловік - ОСОБА_4 , малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).
Позивач позитивно характеризується за місцем проживання територіальною громадою с. Красна Поляна (а.с.20), не перебуває на диспансерному чи консультативному обліку у лікарів - нарколога та психіатра КЛПУ «Великоновосілківська центральна районна лікарня»(а.с.18,19).
Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності чоловіку позивача - ОСОБА_4 (а.с.22-25,26). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов родини позивача, складеним 16.10.2018 року комісією у складі фахівця з соціальної роботи, двох депутатів Краснополянської сільської ради, житлове приміщення має задовільний стан, відповідає санітарним нормам, забезпечує задовільні умови для проживання малолітніх дітей, родина має достатній запас продуктів харчування, необхідні меблі та побутову техніку (а.с.21).
Органом опіки і піклування Великоновосілківської РДА Донецької області до суду надано висновок від 11.05.2019 року № 1736/01-35, згідно з яким уповноважений орган не має можливості визначити, чи є доцільним/недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідач зареєстрований у м. Донецьку Донецької області (на тимчасово окупованій території України), з`ясувати причини, через які він не виконує (не може виконувати) свої батьківські обов`язки, неможливо (а.с.48-49).
Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з такого.
Згідно зі ст. 32 Конституції України «Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України…». «…Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою» (ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» «…Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків».
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» «Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини… Держава надає батькам … допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей…, захищає права сім`ї».
«Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили» (ст. 14 згаданого Закону).
Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Згідно зі ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав.
Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до положень ст. 9 Конвенції ООН про права дитини держави Сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Згідно із ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення,не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Орган опіки і піклування не зміг надати однозначного висновку з питань доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 з об`єктивних причин (проживання відповідача у м. Донецьку Донецької області (на тимчасово окупованій території України), відсутність з ним засобів зв`язку, детальної інформації щодо його способу життя). Однак суд погоджується із твердженням позивача ОСОБА_1 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , оскільки відповідач життям та здоров`ям малолітньої доньки впродовж тривалого часу не цікавиться, матеріально та морально її не підтримує, не спілкується з дитиною, повністю відсторонився від виховання дитини. При цьому суд звертає увагу на положення ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за якими до категорії дітей, позбавлених батьківського піклування, віднесено,зокрема, дітей, батьки котрих не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України.
Із досліджених судом письмових доказів убачається, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_3 , в родині своєї біологічної матері, має добрі житлово-побутові умови, відвідує дошкільний дитячий заклад в цьому ж населеному пункті, перебуває під спостереженням дитячого лікаря місцевої медичної амбулаторії (а.с.15,16,17,21). Отже, ухвалюючи рішення про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне залишити дитину у позивача ОСОБА_1 .
Згідно з ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Проте в розглядуваній справі суд рішення щодо стягнення аліментів на дитину не ухвалює, оскільки питання утримання дитини до її повноліття вже були врегульовані у рішенні Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20.11.2014 року у справі № 220/1283/14-ц, котре набрало законної сили (а.с. 9).
Суд додатково вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Керуючись ст. ст. 150,155,164,165,166 СК України, ст. ст. 3,4,10, 12,13,19, 133,141, 258,259,264,265,280,281 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , інформація щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків у справі відсутня) батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Додатково роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , інформація щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків у справі відсутня) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 13.08.2019.

Суддя -