Справа № 584/1869/18
Провадження № 2/584/249/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2019 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Данік Я.І.

за участю: секретаря Худайкулової О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Путивль у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтувала тим, що має у приватній власності квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на підставі свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 1 липня 1982 року.

У цьому будинку зареєстрований ОСОБА_2, проте не проживає з 2013 року, і ця обставина перешкоджає вільному володінню, користуванню та розпорядженню позивачем його власністю, у звязку з чим просить визнати ОСОБА_2, який є його сином, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: вул.Вознесенська, 57/16 у м.Путивль Сумської області, а судові витрати покласти на неї.

Позивач в судове засідання не зявився, при подачі позову клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.19).

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 1 липня 1982 року, зареєстрованого в реєстрі за №19 позивач є власником квартири №16 в будинку №57 (старий номер 61) по вул.Вознесенській (стара назва вул.Свердлова) у м.Путивль Сумської області (а.с.7-10).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області №9019 від 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_2 (а.с.11).

В силу ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї та інших осіб.

Комісійним актом від 12 грудня 2018 року, засвідченим депутатом Путивльської міської ради, зафіксовано той факт, що у зазначеній квартирі з 2013 року по теперішній час ОСОБА_2 не проживає (а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

У постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України).

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, оскільки як член сімї власника квартири відповідач понад п?ять років у вказаній квартирі не проживає, тому його слід визнати таким, що втратив право користування цим житлом.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12,89,141,263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: вул.Вознесенська, 57/16, м.Путивль, Сумська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), таким, що втратив право користування квартирою №16 в будинку №57 по вул.Вознесенській у м.Путивль Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_4