Справа № 464/5336/19
пр.№ 2/464/1740/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

суддяТімченко О.В.,

секретар судового засідання Мерза Д.С.

справа № 464/5336/19

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: розірвання шлюбу

Обставини справи

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, покликаючись на припинення сімейних стосунків. Зазначила, що вони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть та подружніх стосунків не підтримують, а тому шлюб існує формально.

Ухвалою судді від 31.10.19. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Позивач скористалась правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, та подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності з підтриманням позовних вимог.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, проте надав письмову заяву від 28.11.19. з проханням позов задоволити у зв*язку з визнанням позову, строк для примирення просить не надавати та просить розглядати справу у його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось за вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Мотиви та висновки суду

У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя.

Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували такий 15 вересня 2007 року у Галицькому відділі РАЦС ЛМУЮ (актовий запис № 293), в якому мають двох непонолітніх синів.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст.21 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України).

Отже можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності згоди чоловіка чи жінки на такий союз не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

З мотивів, викладених позивачем у позові та відповідачем у поданій заяві, встановлено, що різні погляди на життя і сім`ю сторін призвели до її розпаду. Вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні відносини. Обставини життя подружжя свідчать про стійкий розлад їх стосунків, сторонни не бажають такі поновлювати та остаточно визначились розірвати шлюб.

Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, натомість подав заяву про незаперечення позову та розгляд справи у його відсутності з ненаданням строку для примирення, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України).

Отже встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам позивача та дітей, а шлюб існує формально, який і слід розірвати. Тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Питання судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 141, 178, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 вересня 2007 року у Галицькому відділі РАЦС ЛМУЮ (актовий запис № 293).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, в сумі 384,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 20.12.19.

Суддя О.В.Тімченко