Провадження №22-ц/812/109/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 січня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Бондаренко Т.З.,

суддів -Темнікової В.І., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання-Андрієнко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу

№ 484/3289/18 за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення, яке постановлено Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області під головуванням судді Медведєвої Н.А. о 09 годині 03 хвилині у приміщенні цього суду 26 жовтня 2018 року, повний текст якого складений 31 жовтня 2018 року, за позовом

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (далі - ТОВ «Агрофірма Корнацьких») про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 4,88 га, що розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на підставі розпорядження Первомайської районної Державної адміністрації № 231-р від 06 серпня 2004 року. Належну їй земельну ділянку використовує відповідач та сплачує їй не велику суму орендної плати з 2005 року проте без належної на те правової підстави, оскільки договір оренди відсутній.

Посилаючись на вказане ОСОБА_1 просила витребувати земельну ділянку з чужого незаконного володіння.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що використання спірної земельної ділянки відповідачем ґрунтується на чинному договорі оренди вказаної земельної ділянки з ТОВ «Агрофірма Корнацьких», який зареєстровано 16 лютого 2007 року, а тому є правомірним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки районний суд, на думку апелянта не врахував, що оригінал договору оренди відсутній, а в копії договору, який надано суду, не визначено розмір орендної плати та очевидно, що дата на договорі зазначена іншим почерком, таким чином надана копія договору має ознаки проекту договору, а тому використання земельної ділянки відповідачем є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Суд першої інстанції встановив і таке вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 4,88 га, яка розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації № 231-р від 06 серпня 2004 року (а.с.2).

Із змісту позовної заяви слідує, що спір полягає в неправомірному тобто без відповідної правової підстави, використанні ТОВ «Агрофірма Корнацьких» земельної ділянки, належної позивачці.

Проте, представником відповідача суду надано копію договору від 01 листопада 2008 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_1 відповідно до умов якого остання передала в оренду 4,88 га, належної їй земельної ділянки відповідачу строком на 50 років (а.с. 28-29).

Згідно листа ТОВ «Агрофірма Корнацьких», наданого на вимогу суду у справі № 484/4379/17 позивач отримувала протягом 2015-2017 років орендну плату грошима та у натуральній формі пшеницею та ячменем (а.с.23).

Відповідно до листа відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 06 серпня 2018 року згідно з Книгою записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кумарівській сільській раді між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» 01 листопада 2005 року був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 4,88 га, який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 16 лютого 2007 року за реєстраційним номером 92 (а.с.24). А з листа Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області від 19 липня 2017 року слідує, що 05 квітня 2012 року договори оренди, які укладались між ТОВ «АФ Корнацьких» та орендодавцями, були вилучені органами поліції (а.с. 20).

Із листа прокуратури Київської області на ім'я директора регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Миколаївській області вбачається, що оригінали документів, у тому числі договори оренди землі з додатками, укладені між фізичними особами та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» перебувають у кримінальній справі № 112800003 (а.с. 21).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно до положень п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ч.1 ст. 626 ЦК встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За вказаних обставин, а саме з урахуванням наявності між сторонами укладеного договору оренди земельної ділянки, право користування спірною земельною ділянкою перейшло до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» саме на підставі вказаного договору оренди, а не безпідставно, як зазначає позивач.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведені обставини, районний суд повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно визначив характер спірних правовідносин, належно оцінив надані докази та дійшов вірного висновку про те, що наявність між сторонами договірних відносин стосовно використання спірної земельної ділянки, виключає можливість застосування до таких правовідносин положень ст. 1212 ЦК України

Вказаний висновок районного суду відповідає правовому висновку висловленому Верховним Судом України у постанові від 03 червня 2015 року у справі №6-100цс15, де зазначено, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно позивачу. За такого районний суд вірно послався на вказану Постанову ВСУ.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності оригіналу договору не можна прийняти до уваги, оскільки відповідно даних прокуратури Київської області оригінал договору було вилучено та зберігається у кримінальній справі №112800003, що не залежить від волі відповідача.

Також, апелянт зазначає про те, що договір оренди містить певні вади, а саме в ньому не зазначено грошовий розмір орендної плати, дата виконана іншим почерком, однак таке стосується оспорення договору, а тому виходить за межі предмета доказування у даній справі. Оскільки відповідно до положень ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, то вказані доводи підлягають відхиленню.

Згідно з вимогами ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення районного суду, колегія не вбачає підстав для його зміни чи скасування, в зв'язку з чим воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту, 4 лютого 2019 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова