Справа № 645/5757/19
Провадження № 2/645/2010/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мартинової О.М.,

секретар судових засідань - Костін О.Б.,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 квітня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції; стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; визначення місця проживання дитини.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03 квітня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає разом з позивачем. З 2012 року подружжя не веде спільне господарство і не підтримує подружні стосунки, проживає окремо один від одного, оскільки за час спільного проживання переконались, що у них різні погляди на сімейні відносини, відсутні спільні інтереси та вони не мають бажання бути разом у зв`язку з втратою поваги один до одного. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо і суперечить її інтересам та інтересам дитини. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя немає. Разом з тим, зазначає, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги дитині та ухиляється від обов`язку утримувати її до досягнення нею повноліття, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2019 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2019 року вищевказану позовну заяву в частині визначення місця проживання доньки ОСОБА_3 разом з позивачем, залишено без розгляду.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява, в якій остання просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Разом з тим, зазначає, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 2012 року.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява, в якій останній просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Разом з тим, зазначає, що шлюбно-сімейні відносини з позивачем припинені з 2012 року.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 квітня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 99 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 03 квітня 2009 року).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 04 серпня 2009 року). Батьками дитини відповідно до свідоцтва про народження записані сторони по справі, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ч.

Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви та проти чого відповідач не висловив заперечень, сторони на день звернення позивача до суду проживають окремо, при цьому дитина проживає з позивачем.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.

Згідно з роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідач є працездатною особою, даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а саме з 13 вересня 2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу стосовно стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави, у розмірі 768,40 грн.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12,81,141,206, 247,263-265,430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 03 квітня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 99.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місячного платежу, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 .

Суддя