ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Херсон

справа № 766/21296/17

провадження № 22-ц/819/92/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарПавловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 22 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зміну розміру аліментів та суми додаткових витрат на дитину,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6 про збільшення розміру аліментів та суми додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.08.2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.12.2012 року зазначений розмір аліментів було зменшено до 500 гривень, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, а також стягнуто із ОСОБА_6 на її користь кошти на додаткові витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 200 гривень щомісячно, починаючи з 24.10.2012 року та до повноліття дитини.

Посилаючись на те, що витрати на утримання дитини збільшилися і їх вона через зміни її матеріального стану та погіршення стану здоров'я не в змозі нести, а відповідач таку можливість має, позивач просила: збільшити визначений за рішення суду розмір аліментів на утримання дитини в сумі 500 грн, який станом на день подання нею позову є меншим від встановленого законом мінімальному розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття; збільшити суму додаткових витрат на утримання дитини з 200 гривень до 1500 гривень щомісячно, починаючи із дня подання позову до її повноліття.

Рішенням суду від 22 листопада 2018 року позов частково задоволено та постановлено:

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.12.2012 року (справа №2114/7210/12) з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. у розмірі 500грн., однак не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до повноліття дитини, на аліменти в розмірі 1500грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду та до повноліття дитини.

Змінити суму коштів, визначених рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.12.2012 року (справа №2114/7210/12) з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на додаткові витрати доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. у сумі 200грн. щомісячно, починаючи з 24.10.2012року та до повноліття дитини на 750грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду та до повноліття дитини.

Суд вирішив питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині зміни розміру додаткових витрат на дитину скасувати, а в частині зміни розміру аліментів - змінити та ухвалити нове рішення, яким змінити розмір аліментів з 500 гривень до 1300 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду та до повноліття дитини, в іншій частині в задоволенні позову просив відмовити, а також здійснити перерахунок стягнутих з нього судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, збільшуючи розмір аліментів, всупереч положенням статей 182, 192 СК України не врахував його матеріальне становище, стан здоров'я, а також знаходження на утриманні двох неповнолітніх дітей. Висновки суду щодо наявності підстав для стягнення додаткових витрат на дитину без їх визначення, не відповідають обставинам справи.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 її доводи не визнала, висновок суду щодо наявності підстав для збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат вважає правильним та обґрунтованим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, визначаючий розмір аліментів не з'ясував чи забезпечить визначена до стягнення сума належний рівень життя та гармонійного розвиту дитини, зважаючи на її вік, стан здоров'я та потреби. Крім того, судом помилково не зазначено про індексацію визначеного у твердій грошовій сумі розміру аліментів.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_6 до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що з моменту визначення за рішенням суду розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки, змінився матеріальний та сімейний стан сторін, а грошові кошти значно знецінилися і їх не вистачає для забезпечення дитини в повному обсязі. Суд вважав за необхідне збільшити розмір аліментів із 500 грн до 1500 грн щомісячно, а розмір додаткових витрат на дитину- із 200 грн до 750 грн щомісячно, зазначивши, що ці кошти будуть необхідними та достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного, соціального розвитку дитини.

В процесі розгляду справи суд встановив, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка після розірвання ними шлюбу проживає разом з матір'ю.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 18 грудня 2012 року, яке набрало законної сили 29.12.2012року, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду та до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд відізвав виконавчий лист, виданий на підставі рішення цього ж суду від 03.08.2009 року про стягнення аліментів із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 у розмірі 1000 грн щомісячно.

Цим же рішенням суд стягнув із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 кошти на додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини- ОСОБА_7 у сумі 200 грн щомісячно, починаючи з 24.10.2012 року та до її повноліття.

Відповідно до вимог статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або стягувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Підставою для збільшення розміру аліментів на дитину позивач зазначає погіршення її матеріального стану та неможливість працевлаштування через необхідність здійснювати догляд за хворою матір'ю, яка є інвалідом другої групи.

При цьому позивач вказала на те, що матеріальний стан відповідача порівняно з 2012 роком покращився, він займається підприємницькою діяльністю, має постійний дохід та можливість відпочивати за межами України.

Відповідач погодився з тим, що визначений рішенням суду від 18.12.2012 року розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та підтвердив можливість надавати дочці утримання у розмірі 1300 грн щомісячно, не збільшуючи при цьому визначену рішенням суду суму додаткових витрат у розмірі 200грн щомісячно.

Свої заперечення щодо витребуваного позивачем розміру аліментів в сумі 3 000грн щомісячно та додаткових витрат на дитину в сумі 1500 грн щомісячно відповідач обґрунтував наявністю у нього двох неповнолітніх дітей, погіршенням стану здоров'я та відсутністю реальних доходів від підприємницької діяльності.

Відповідно до положень статей 180 - 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Враховуючи ту обставину, що відповідач визнав наявність обставин, які є підставою для збільшення розміру аліментів та надав суду у підтвердження своїх заперечень щодо витребуваного позивачем розміру щомісячних платежів докази про погіршення стану здоров'я та наявності на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, колегія суду погоджується, як з висновком суду про обґрунтованість позову в частині збільшення розміру аліментів, так і з розміром визначеної до стягнення твердої грошової суми.

При цьому колегія суддів не вбачає підстав для зменшення визначеного судом розміру аліментів та врахування доводів відповідача в цій частині, оскільки останній не надав суду належних та допустимих доказів щодо розміру наявних у нього доходів у спірний період. Довідка про подану податкову декларацію платника єдиного податку- фізичної особи-підприємця, із якої вбачається відсутність у ОСОБА_6 доходу, стосується лише першого кварталу 2018 року, а його пояснення щодо джерела походження коштів для оплати поїздок для відпочинку за межі України не підтверджені доказами.

Не ґрунтуються на належних доказах також доводи позивача про те, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 3000 грн щомісячно. При цьому ОСОБА_5, заперечуючи своє працевлаштування з поважних причин, не вказала на засоби для забезпечення її життєдіяльності та не доводила розмір своєї участі у матеріальному утриманні дочки.

Разом з тим, висновки суду в частині позовних вимог про збільшення розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину не ґрунтуються на нормах сімейного законодавства.

Так, відповідно до положень статті 185 СК України, яка регулює питання щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, участь батьків у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами щодо стану здоров'я дитини, або ж розвитку її здібностей і розмір цих витрат залежить від реальних (понесених чи очікуваних) матеріальних затрат того з батьків, з яким проживає дитина.

На думку колегії суддів, саме із розміром таких матеріальних затрат і може бути пов'язано збільшення або зменшення визначеного судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, в той час, як статтею 192 СК України врегульовано питання щодо зміни розміру аліментів (а не додаткових витрат на дитину) у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. Отже, стаття 192 СК України не поширюється на спірні правовідносини у наведеній частині.

Враховуючи викладене, визначені законом рівні обов'язки батьків щодо утримання дитини та зважаючи на те, що позивач у підтвердження своїх доводів щодо збільшення визначеного рішенням суду розміру участі відповідача у додаткових витратах на дочку надала квитанції про понесені нею в 2017 році витрати на медичний огляд та лікування дитини, загальний розмір яких не перевищує 4 000грн, в той час, як розмір визначеної судом участі відповідача у додаткових витратах на дитину становить 2 400 грн на рік і відповідно до змісту рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 18.12.2012 року ці додаткові витрати пов'язані із захворюванням дитини та необхідністю придбання ліків, колегія суддів вважає, що висновок суду про наявність підстав для збільшення щомісячної суми додаткових витрат із 200грн до 750 грн є помилковим, тому судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні наведеної вимоги.

У зв'язку із частковим скасуванням рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги про збільшення розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину та частковим задоволенням вимог позивача судом першої інстанції розподіл судових витрат підлягає зміні із зменшенням розміру стягнутого із ОСОБА_6 на користь держави судового збору із 704,80грн до 232,58 грн ( пропорційно розміру задоволених позовних вимог) відповідно до положень частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України.

В решта частині рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про незазначення в рішенні суду про індексацію визначеного у твердій грошовій сумі розміру аліментів, то за змістом частини 2 статті 184 СК України в редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII, який набрав чинності 28.08.2018 року, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Отже, поточна індексація розміру аліментів у твердій грошовій сумі відбувається щорічно на стадії виконання судового рішення органом, уповноваженим на примусове виконання судових рішень і не потребує зазначення про це в рішенні суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 частково задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2018 року в частині задоволення позову про зміну суми додаткових витрат на дитину скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зміну розміру додаткових витрат на дитину відмовити.

Це ж рішення суду в частині розподілу судових витрат змінити, зменшивши розмір стягнутого із ОСОБА_6 на користь держави судового збору із 704,80 грн до 232,58 грн.

В решті частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 04 лютого 2019 року

Суддя Л.В. Пузанова