Справа № 607/8572/16-ц
РІШЕННЯ н.п.2/599/14/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (заочне)
18 грудня 2019 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Снігурського В.В.
при секретарі Куриляк О.Г.
розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання, -
Уточнені позовні вимоги представник позивача підтримує, просить розглянути справу без її участі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки не повідомила, відзиву не надала, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача та постановити заочне рішення.
Даним рішенням встановлено, що 14 жовтня 2010 року відповідачка та позивачка уклали договір позики грошей, згідно якого ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла у безвідсоткову позику 4000 доларів США та зобов`язалася повернути їх до 01 липня 2011 року, однак своїх зобов`язань не виконала.
Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином факт наявності у відповідача перед позивачем боргу суд вважає доведеним і таким, що не підлягає доказуванню.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України або грошовому еквіваленті в іноземній валюті.
Суд погоджується з вимогами позивача, що відповідач, згідно вимог закону, зобов`язаний сплатити позивачу проценти, з розрахунку 3 % річних та приймає розрахунок позивача в цій частині станом на 31 жовтня 2019 року.
Що стосується вимог про стягнення інфляційних витрат, то вони задоволенню не підлягають, так як зі змісту рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 лютого 2019 року між сторонами був укладений договір позики іноземної валюти доларів США.
Законом України від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Так само, прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природу грошового зобов`язання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.
Як було встановлено вище заборгованість, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 лютого 2019 року, стягнуто з відповідача в користь позивача з врахуванням офіційного курсу долара США до гривні на момент прийняття рішення.
Враховуючи вказане вище, позов підлягає частковому задоволенню.
Крім цього з відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) в сумі 551 грн. 20 коп., що були сплачені позивачем при поданні позову до суду.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 82, 264, 265, 280 - 282 ЦПК України, ст.ст.16, 533, 625 Цивільного кодексу України,-
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана позивачем до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд на протязі 30 днів з дня прийняття рішення.
Суддя підпис З оригіналом згідно:
Суддя Зборівського
районного суду В. В. Снігурський