Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/603/19
Провадження № 2-о/494/55/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2019 року Березівський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа - Новоселівська сільська рада Березівського району Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з цією заявою до суду, посилаючись на те, що з 1 квітня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав однією сім`єю як чоловік та дружина з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, за час спільного проживання були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 6.06 га, що розташована на території Новоселівської сільської ради. Спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Заявник звертався до нотаріуса з питання прийняття спадщини, однак нотаріусом рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У зв`язку з вищевказаним ОСОБА_1 просить суд задовольнити його заяву.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте своєю заявою від 1 серпня 2019 року просить справу розглядати без його участі та й проти задоволення заяви заперечень не має.

Заслухавши представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, суд розглядає справи провстановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В судовому засіданні представником позивача зазначено, що з 1999 року заявник разом з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю до дня її смерті без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та витрати, після його смерті залишилось спадкове майно, яке ОСОБА_1 не може успадкувати, так як не перебував у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем.

Відповідно до статті 1264 Цивільного Кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є проживання осіб однією сім`єю зі спадкодавцем.

За змістом статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Тобто поняття сім`ї дається через формулювання її ознак, головною з яких є наявність між її членами взаємних прав та обов`язків, що зумовлені їхнім спільним проживанням.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

З урахуванням змісту Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (Справа № 1-8/99), обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином заявник вважається таким, що прийняв спадщину.

В матеріалах цивільної справи містяться докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, тобто були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, зумовлені спільним проживанням, та які притаманні сімейним відносинам, а також несли спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності, саме сім`ї, у прямому розумінні цього слова.

За таких обставин, суд вважає задовольнити вимогу заявника.

Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.13,81,89,264,294,315 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в житловому будинку в АДРЕСА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1 квітня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до дня її смерті.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків,зазначених у частині другій статті 358 цього кодексу.

Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Новоселівська сільська рада Березівського району Одеської області, вул. Новва, 77, корпус А, с. Новоселівка Березівського району Одеської області.

Суддя: