Дата документу 17.12.2019 Справа № 333/165/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 333/165/19

Провадження №22-ц/807/3551/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2019 року, повний текст якого складено 23 вересня 2019 року, в складі судді Фунжий О.А. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позову зазначав, що він з ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2011 року, який було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2016 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю та на утримання якої він сплачує аліменти.

Відповідач тривалий час перешкоджає йому бачити дитину та приймати участь в її вихованні, внаслідок чого він змушений був звернутись до органу опіки та піклування з метою встановлення графіку побачення з дитиною.

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 02 березня 2018 року № 95 йому було встановлено дні побачення з дитиною: першу та третю суботу кожного місяця з 16.00 до 17.00 години (місце зустрічей за домовленістю), або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками, в присутності матері.

Зазначає, що він систематично в призначений розпорядженням час приходить до дитини, але відповідач перешкоджає спілкуванню з дочкою, не відчиняє йому двері.

Враховуючи викладене, просить суд усунути ОСОБА_2 перешкоди в побаченні з дитиною; встановити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом побачень з донькою першої та третьої суботи кожного місяця з 16.00 до 17.00 години в присутності матері; зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у зустрічах з донькою у визначений час.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2019 року позов задоволено.

Усунено ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання побачень з дочкою першої та третьої суботи кожного місяця з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у побаченнях з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначений цим рішенням час.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_2 не доведено факт створення нею перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Оскаржуване рішення суду ухвалено за відсутності рішення органу опуки та піклування.

Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування подав заяву про розгляд справи за його відсутності ( а.с.139).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дочкою та у її вихованні, що порушує законні права позивача як батька дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 12 листопада 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1254 (а.с. 5-зворот).

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 31 березня 2015 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 7).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2016 року в справі №333/1420/16 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнено аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30-зворот).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 95р від 02 березня 2018 року встановлено ОСОБА_2 порядок побачень з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перша та третя субота кожного місяця з 16.00 год. до 17.00 год. (місце зустрічей за домовленістю), або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками. Побачення з дитиною проводити в присутності матері (а.с. 9).

Із акта обстеження умов проживання відповідачки ОСОБА_1 , відділом по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 17 травня 2019 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають і мають постійне місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стан житла відповідає нормам, для дітей створено всі необхідні умови для виховання, відпочинку та розвитку (а.с. 51).

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до відділу по Комунарському району служби у справах дітей Запорізької міської ради з заявою, в якій просив провести бесіду з ОСОБА_1 щодо невиконання останньою розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 95р від 02 березня 2018 року, яким встановлено ОСОБА_2 порядок побачень з донькою ОСОБА_5 , 2015 року народження, зазначивши, що ОСОБА_1 не відповідає на телефонні дзвінки та не дає можливості зустрітися з малолітньою донькою (а.с. 143).

За результатами вищевказаного звернення ОСОБА_2 , з ОСОБА_1 була проведена відповідна бесіда щодо необхідності виконання розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 95р від 02 березня 2018 року, яким встановлено ОСОБА_2 порядок побачень з донькою ОСОБА_5 . У разі невирішення спору щодо участі у вихованні дитини, ОСОБА_2 рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні (а.с. 141).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 29 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 12 березня 2019 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 (а.с. 30-32).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 чинить перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 .

Відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України, суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це, зокрема, необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідного висновку, ухвалою Запорізького апеляційного суду 03 грудня 2019 року, з метою повного і всебічного з`ясування обставин справи та ухвалення законного і мотивованого рішення, витребувано у районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування письмовий висновок щодо встановлення способу участіОСОБА_2 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з висновком № 376/01-37/05 від 12.12.2019 щодо розв`язання спору про встановлення побачень з малолітньою ОСОБА_5 , 2015 року народження, представниками районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування вивчено наявні матеріали справи, обстежено житлово-побутові умови за місцем проживання батьків та дитини. Враховуючи думку батьків, членів комісії з питань захисту прав дитини, в інтересах малолітньої, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити ОСОБА_2 побачення з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , першу та третю суботу кожного місяця з 16.00 год. до 17.00 год., в присутності матері, або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками (а.с. 140).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Отже, колегія суддів, встановивши характер спірних правовідносин, наявність перешкод у вільному спілкуванні між батьком та малолітньою донькою ОСОБА_4 , дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини, бажання ОСОБА_2 приймати участь у вихованні малолітньої дитини, висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про встановлення побачень з малолітньою ОСОБА_5 , 2015 року народження, та виходячи з інтересів дитини, вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання відповідача не чинити позивачу перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою та про визначення способу участі батька у вихованні і спілкуванні із малолітньою донькою шляхом встановлення систематичних побачень.

Встановлення графіку побачень батька з дитиною спрямоване на реалізацію права дитини спілкуватися з тим із батьків, хто проживає окремо від неї, забезпечить виконання батьківських прав позивача, оскільки збереження зв`язків з обома батьками найкраще відповідає інтересам дитини.

З огляду на вищевикладені обставини та з урахуванням наданих сторонами доказів, доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту створення ОСОБА_1 перешкод позивачу у спілкуванні з малолітньою дитиною є неприйнятними.

Колегія суддів вважає, що розгляд справи судом першої інстанції з порушенням ст. 19 СК України за відсутності відповідного висновку органу опіки та піклування не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки апеляційний суд з метою ефективного захисту інтересів малолітньої дитини, усунувши вказаний недолік та дослідивши висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору в цій справи, погоджується з висновком суду першої інстанції.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2019 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова