Справа № 183/2989/17
№ 2/183/179/19
У Х В А Л А

18 грудня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Устименко М.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійною угоди про припинення зобов`язання за кредитною розпискою , -

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_4 ,

представників відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

26.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 22.08.2017 року (а.с. 13), просить визнати недійсною угоду про припинення зобов`язання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року, укладену 06.08.2011 року.

Ухвалою суду від 13 липня 2017 року відкрите провадження по справі (а.с. 11).

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою, підписаною ОСОБА_2 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В., яка мотивована тим, що суддя необґрунтовано відмовила у задоволення клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду Дніпровським апеляційним судом апеляційнї скарги відповідача на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 року про витребування доказів, а також тим, що під час підготовчого судового засідання необґрунтовано відмовила у задоволенні клопотання про витребування матеріалів цивільної справи № 183/4573/14.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 підтримав заяву про відвід судді.

Позивач та представник позивача вважали заяву про відвід немотивованою та такою, що свідчить про зловживання стороною процесуальними правами, направленими на затягування розгляду справи, оскільки .

Суд, вислухавши думку учасників процесу, розглянувши подану заяву, дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, на яку заявник посилається, як на підставу відводу, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з п. 7 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід (п. 11 ч. 1 ст.253 ЦПК України).

Згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В той же час, відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про зупинення розгляду справи до розгляду Дніпровським апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу суду від 21 жовтня 2019 року.

Так, заявляючи відвід судді Сорокі О.В., представник відповідача від імені ОСОБА_2 посилається на те, що суд безпідставно відмовив у зупиненні провадженні по справі, а також безпідставно відмовив у витребуванні іншої цивільної справи, що, на думку самого відповідача, який не був присутній під час проведення підготовчого судового засідання, свідчить про упередженість судді Сороки О.В. при подальшому розгляді справи.

Між тим, суд не погоджується з такою позицією відповідача та звертає увагу на те, що представником відповідача ОСОБА_9 при зверненні до суду з клопотанням про витребування матеріалів цивільної справи не виконано вимоги ч.2 ст. 84 ЦПК України, повноважні представники не позбавлені можливості у встановленому порядку отримати необхідний обсяг доказів, де відповідач являвся стороною, та надати його суду на стадії підготовчого судового засідання.

Так само, зупинення провадження по справі до розгляду апеляційної скарги на ухвалу про витребування доказів без надання відомостей про відкриття апеляційного провадження, є грубим порушенням процесуального закону. Саме тому суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі, а представники відповідача, в даній ситуації, заявляючи безпідставні клопотання, зловживають процесуальними правами. Такі дії представника відповідача свідчить про свідоме затягування розгляду справи.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відвід є необґрунтованим і є підстави для вирішення питання про відвід судді суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40, п.7 ст. 252 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати необґрунтованим відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В., заявлений ОСОБА_10 .

Передати заяву ОСОБА_2 про відвід судді Сороки О.В. до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Сорока.