Провадження №22-ц/812/157/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 січня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- Бондаренко Т.З.,

суддів- Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу № 489/1754/17 за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення, яке постановлено Ленінським районним судом м. Миколаєва під головуванням судді Рум'янцевої Н.О. о 14 годині 09 хвилині у приміщенні цього суду 08 листопада 2018 року за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначав, що відповідач ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом «HYUNDAI HI», номерний знак НОМЕР_1 на 74 км автодороги Одеса-Мелитополь-Новоазовськ допустив зіткнення з транспортним засобом «FORD Fiesta» номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно звіту про вартість збитків вартість відновлювального ремонту складає 183338 грн. 61 коп., а фактично понесені витрати згідно акту здачі-приймання виконаних робіт склали 110 300 грн. ПАТ «Страхова компанія Галицька» відшкодувала збитків на суму 76000 грн.

Посилаючись на вказане позивач просив стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою, а саме 34300 грн. В подальшому сума позову зменшена на 2000 грн., які сплачені відповідачем.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що не доведено належними доказами понесені витрати позивачем на ремонт автомобіля.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що надані ним докази підтверджують фактичний розмір завданої шкоди, яка дорівнює вартості відновлювального ремонту в сумі 110 300 грн. Оскільки страхове відшкодування становило 76000 грн. та добровільно сплачено відповідачем 2000 грн., на підставі положень ст. 1192 ЦК України, останній зобов'язаний відшкодувати 32300 грн. збитків.

В своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_5 зазначив про те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки із наданих позивачем документів вбачається, що ремонт виконано ФОП ОСОБА_6, а гроші за ремонт сплачено «АвтоСмайлМиколаїв», що викликає недовіру в добросовісності позивача, крім того, із звіту вартості пошкоджень транспортного засобу внаслідок ДТП вбачається, що вартість ремонту перевищує вартість автомобіля, а тому збиток не може дорівнювати вартості ремонту.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 2 статті 1187 цього Кодексу передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що відповідно до листа ФОП ОСОБА_6, ремонт автомобіля здійснено саме нею, а чеки на отримання грошей видані «АвтоСмайлМиколаїв», до того ж чеки видані різними датами але під одним номером і в них не зазначено всіх необхідних реквізитів вказаного підприємства (а.с. 17, 59).

Крім того, відповідно до листа ТОВ «Автосмайл» від 27 лютого 2018 року за вих. № 1-02, станція технічного обслуговування «АвтоСмайлМиколаїв», місце знаходження якої є м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1, не є структурним підрозділом товариства з обмеженою відповідальністю «Автосмайл», місце знаходження якого є м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 29 (а.с. 63).

Проте, з таким висновком суду не можна погодитись.

Як вбачається з матеріалів справи водій ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом «HYUNDAI HI», номерний знак НОМЕР_1 на 74 км автодороги Одеса-Мелитополь-Новоазовськ не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18 «поворот ліворуч», рухався прямо, де рух можливий в одному напрямку установленому конфігурацією проїзної частини, дорожньою розміткою та допустив зіткнення з транспортним засобом «FORD Fiesta» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.2).

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 жовтня 2016 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.2).

Відповідно висновку за звітом №14801/09-16 від 29 вересня 2016 року, виконаного оцінювачем ОСОБА_7, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «FORD Fiesta» номерний знак НОМЕР_2 становить 183338 грн. 61 коп., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,5819 така вартість становить 92091,16 грн. (а.с.6).

Із повідомлення від 18 лютого 2017 року, виданого Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» виплатило позивачу страхове відшкодування згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ №7678812 від 29 березня 2016 року в сумі 76000,00 грн.

Згідно розписки від 20 жовтня 2016 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 в рахунок франшизи 2000,00 грн. (а.с. 33).

Відповідно до рахунку-фактури №НК-0000020 «АвтоСмайлМиколаїв» від 27 лютого 2017 року, акту № НК-0000001 від 27 лютого 2017 року здачі-прийняття робіт та квитанцій за № 5697 від 20 лютого 2017 року, за № 5697 від 23 лютого 2017 року та за № 5697 від 27 лютого 2017 року, позивачем понесені витрати на відновлювальні та ремонтні роботи вказаного транспортного засобу на загальну суму 110300,00 грн. (а.с. 16,17,18).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 листом від 11 грудня 2017 року, повідомила суд, що відновлювальні роботи після дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_3 проведений фізичною особою ОСОБА_6 на фірмовій станції технічного обслуговування бренду «Автосмайл» по вулиці Новозаводська, 1 в м. Миколаєві. Загальна вартість відновлювального ремонту вищезазначеного автомобілю склала 110300 грн. Оплата ремонту здійснена ОСОБА_4 в повному обсязі (а.с. 59).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачем надано квитанції про отримання цих же коштів саме ФОП ОСОБА_6 квитанція: № 5 від 22 листопада 2017 року на суму 45000 грн, № 7 від 23 листопада на суму 45000 грн та № 8 від 24 листопада на суму 20300 грн. Факт того, що автомобіль позивача відремонтовано, представник відповідача в суді апеляційної інстанції не заперечував, доказів на підтвердження можливо меншої вартості ремонтних робіт, суду не надавав.

За вказаних обставин, протиріччя на які посилався суд, відмовляючи в позові, фактично усунуті, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 1192 ЦК України, а з відповідача належить до стягнення різниця між фактично понесеними витратами на ремонт та отриманим страховим відшкодуванням і грошовою сумою сплаченою відповідачем, що становитиме 32300 грн. (110300 - 76000 - 2000).

Доводи відповідача стосовно того, що в звіті № 14801/09-16 про оцінку вартості збитків, завданих пошкодженням транспортному засобу від 26 вересня 2016 року визначена вартість відновлювального ремонту в сумі 183383 грн. 61 коп. перевищує його ринкову вартість, встановлену цим же звітом в сумі 181345 грн. 88 коп., що на думку відповідача є порушенням відповідної методики, не має правового значення при вирішенні даного спору, оскільки пошкоджений автомобіль фактично відремонтовано за 110300 грн., що значно нижче його вартості.

Не впливають на вирішення спору і посилання відповідача на невідповідність квитанцій «АвтоСмайлМиколаїв» про отримання грошових коштів від позивача за здійснений ремонт автомобіля вимогам, які ставляться до документів фінансового обліку, оскільки в подальшому вказані грошові кошти отримані ОСОБА_6, на підтвердження чого надано інші квитанції з підписом про їх отримання останньої. До того ж вказане оформлення квитанцій з приводу отримання грошей не може бути поставлено в вину позивачу, а може бути лише підставою для можливих фінансових перевірок їх отримувачів.

Лист ТОВ «Автосмайл», в якому зазначено, що останній не має в м. Миколаєві структурних підрозділів, на що також посилається відповідач, не спростовує самого факту ремонту автомобіля та його вартості. Правомірність взаємовідношень виконавця ремонту з зазначеним товариством, виходить за межі даного спору. Доводи щодо фальсифікації документів наданих на підтвердження здійснення фактичного ремонту є лише непідтвердженим припущення.

Не можна прийняти також до уваги і доводи відповідача з приводу того, що позивач мав би додатково звернутись з заявою до страхової компанії з приводу включення до страхового відшкодування сплаченого ним ПДВ. Так, позивач дотримався відповідної процедури та в установленому законом порядку отримав страхове відшкодування, тоді як відповідач не позбавлений такого права на отримання вказаної суми від страховика.

Враховуючи наведені обставини, а також, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, на підставі положень п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає розподілу судовий збір, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивача 1600 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову та апеляційної скарги ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 листопада 2018 року скасувати, у справі ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого АДРЕСА_2, податковий номер -НОМЕР_4) 32300 (тридцять дві тисячі триста) грн. в рахунок погашення збитків та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору, а всього 33900 (тридцять три тисячі дев'ятсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту 4 лютого 2019 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І. Темнікова