Справа № 333/6006/19
Провадження № 2-о/333/285/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: Олександрівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, 2) про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що з 1987 року по 1996 рік її мати - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали стосунки, 10.05.1996 року останні уклали шлюб. Від цих стосунків народилась заявник - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З народження заявник проживала за адресою: АДРЕСА_2 разом з мамою, татом ОСОБА_4 та бабусею ОСОБА_6 однією сім`єю.

ОСОБА_1 завжди знала, що ОСОБА_4 є її батько та називала його татом. За час дитинства ОСОБА_4 неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, але це ніяк не позначалося на спілкуванні та відносинах. Він завжди надсилав листи, дарував подарунки та опікувався заявником. На запитання, чому у свідоцтві про народження вказано батьком не ОСОБА_4 , батьки відповідали, що в той період часу, її колишній чоловік - ОСОБА_7 , отримував квартиру і для збільшення отримуваної житлової площі потрібно було вказати батьком саме ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявника - ОСОБА_3 , померла. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся - ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , під час відбування покарання у виправній колонії Херсонської області. Перед смертю батько казав, що зробить договір дарування квартири АДРЕСА_3 , але за станом здоров`я не встиг цього зробити.

Встановлення даного факту ОСОБА_1 необхідно для реалізації свого права спадкоємиці за законом, тому просить суд:

- виключити відомості про батьківство громадянина України ОСОБА_7 з актового запису № 613, зареєстрованого Запорізьким відділом РАЦС Жовтневого райвиконкомом від 07.07.1988 року про народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в м. Запоріжжя, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою суду від 22.10.2019 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Додатково пояснила, що необхідність у встановленні батьківства вона пов`язує із необхідністю оформлення родинного зв`язку та реалізацією свого права спадкоємиці за законом, оскільки юридично ці зв`язки на даний час не підтверджені і фактично свідоцтво про народження дитини має невірні данні. Також пояснила, що після народження мешкала у квартирі по АДРЕСА_4 , на яку було видано ордер. З 1991 року вона, її матір та батько ОСОБА_4 мешкали у квартирі АДРЕСА_3 у житлі ОСОБА_6 , її бабусі по лінії батька. Проживала вона за цією адресою навіть коли батько перебував у місцях позбавлення волі. У її батька, кірм неї інших дітей не було, у ОСОБА_6 , кірм ОСОБА_4 , також не було інших дітей. З ОСОБА_7 вона в житті ніколи не спілкувалася.

Представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримала, просила її задовольнити, оскільки у справі наявні всі підстави та докази щодо родинних зв`язків ОСОБА_4 , померлого у 2016 році і ОСОБА_1 .

Представник Олександрівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Листом додатково було роз`яснено, що в архіві Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зберігається актовий запис про народження № 613, складений 07.07.1988 року на ОСОБА_8 . Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 126 СК України. Відомості про батька, ОСОБА_7 , унесені відповідно до актового запису про встановлення батьківства № 27, складеного 07.07.1988 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. У разі виключення відомостей про батька в актовому записі про народження є необхідним водночас анулювати актовий запис про встановлення батьківства.

Допитана у суді свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що знає ОСОБА_11 з народження, так як є її рідною тіткою. Позивач постійно мешкала з матір`ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_4 . Також, участь у її вихованні приймала бабуся ОСОБА_6 (матір померлого ОСОБА_4 ). В 1991 році вона та ОСОБА_3 отримала квартири по АДРЕСА_4 , після того як будинок, де вони проживали, був визнаний непридатним для життя. Саме вона після народження ОСОБА_12 займалася оформленням документів на ордера для квартир. Народження позивача та наявність ОСОБА_7 як батька, стала підставою, що ОСОБА_3 видали трикімнатну квартиру. Тому ОСОБА_7 був зазначений у свідоцтві про народження батьком лише для видачі ордеру на квартиру, а насправді батьком позивача був ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_13 у суді пояснила, що знайома з ОСОБА_12 з 1991 року, коли вона з матір`ю переїхали жити до Якубіних за адресою: АДРЕСА_2 . Вони мешкали разом: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_12 . ОСОБА_4 майже постійно знаходився в місцях позбавлення волі, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 возили йому передачі. Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_12 мешкала разом із ОСОБА_6 .

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище на « ОСОБА_14 » у зв`язку із укладенням шлюбу з ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис № 592 (а.с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 07.07.1988 року Запорізьким відділом РАЦС райвиконкомом, актовий запис № 613, батьками ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 10.05.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого виконкомом Булавинської селищної Ради народних депутатів м. Єнакієве, актовий запис № 19 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10).

Також, заявником ОСОБА_1 надано сімейні фотографії із зображенням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_1 (а.с. 14-15).

Згідно актового запису про смерть № 301 від 03.09.2016 року, складеного Голопристанським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 26-27).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 188372896 від 12.11.2019 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належала ОСОБА_6 на праві приватної власності. 04.06.2011 року право власності перейшло до ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 19.05.2011 року зареєстрованого за № 5-824 (а.с. 21-24)

Проте, як вбачається з рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2012 року вказаний договір було визнано недійсним.

Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Отже, підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька.

Така позиція висловлена також в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Так, відповідно до п. 3 цієї постанови справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилась не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У п.7 зазначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Пунктом 9 постанови встановлено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про те.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 був зазначений у свідоцтві про народження позивача за заявою матері позивача на підставі ст. 126 СК України. Водночас, показаннями позивача, свідків, матеріалами справи встановлено, що фактично біологічним батьком позивача був ОСОБА_4 . Про це свідчить той факт, що відразу ж після народження та у подальшому позивач почала проживати з матір`ю та ОСОБА_4 однією сім`єю. У подальшому, сім`я стала проживати у квартирі матері ОСОБА_4 ОСОБА_6 За своє життя ОСОБА_4 виховував ОСОБА_1 та утримував її, у 1996 році батьки позивача офіційно уклали шлюб. Зазначені факти дійсно вказують на встановлення батьківства ОСОБА_4 відносно позивача, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 128, 130 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 28, 141, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ,заінтересована особа: Олександрівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, 2) про встановлення факту батьківства задовольнити.

Виключити відомості про батьківство громадянина України ОСОБА_7 з актового запису № 613, зареєстрованого Запорізьким відділом РАЦС Жовтневого райвиконкомом від 07.07.1988 року про народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та анулювати зазначений актовий запис про встановлення батьківства.

Встановити, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в м. Запоріжжя, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.12.2019 року.

Суддя Р.С. Холод