Справа №345/2647/18
Провадження № 2/345/45/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суду Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Глущенко Інни Володимирівни, Коломийська районна державна адміністрація про застосування наслідків недійсності правочину, визнання прав іпотекодержателя та відновлення обтяжень, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар», приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Глущенко І.В., Коломийська районна державна адміністрація, про застосування наслідків недійсності правочину, визнання прав іпотекодержателя та відновлення обтяжень.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 25 грудня 2006 року між ПАТ «Український промисловий банк» та гр. ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 270/КВ/Ф-06 згідно умов якого Позичальнику надано кредит в сумі 55 553,00 Євро зі сплатою 11,5 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 10 грудня 2031 року на умовах визначених цим Договором. Для забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором між ПАТ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 25.12.2006 укладено Іпотечний договір, посвідчений Приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Строєвим О.С., за реєстровим номером 2086, згідно умов якого в іпотеку ПАТ «Укрпромбанк» було передано майнові права на будинок номер 13 блоку «А» «Комакт» малоповерхового житлового комплексу «Західний в урочищі «Чобіт», с.Угринів, Тисменецького району Івано-Франківської області.

30.06.2010 року між ПАТ «Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим № 2258, відповідно до якого ПАТ «Укрпромбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних та забезпечувальних договорах.

08 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги № 2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 1197.

Рішенням Господарськогосуду міста Києва від 05.12.2016 року у справі № 910/15048/16 визнано недійсним договір купівлі - продажу прав вимоги № 2 від 08.10.2014 року, а також договір купівлі - продажу прав вимоги № 2-14 від 28.11.2014 року, зобов`язано ТзОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення» повернути позивачу оригінали кредитних договорів з усіма змінами та доповненнями до них, договорів, що забезпечують виконання зобов`язання, що передані згідно акту приймання-передачі прав вимоги від 28.11.2014 р. за договором продажу прав вимоги № 2-14 від 28.11.2014 р. по клієнтам-боржникам банку, у тому числі по ОСОБА_2 ..

Позивач вказав, що у зв`язку із визнанням недійсними правочинів, які стали підставою для вилучення записів з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який виключено на підставі незаконних дій, оскільки відпала підстава виключення запису. З огляду на викладене, іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно п.41 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» №1141 від 26.10.2011 року Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разіскасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі, коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Позивач зазначив, що на даний час відповідно до рішень НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюється процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк», спрямована на задоволеня вимог держави в особі НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому безпідставна відсутність обтяжень іпотечного майна, що надає змогу здійснювати перехід права власності, завдає збитку не тільки ПАТ «Дельта Банк», а і державі.

На даний час не відновлене у повному обсязі попереднє становище, а також права та обов`язки осіб, які існували до укладення нікчемного правочину.

Посилаючись на те, що для відновлення порушених прав ПАТ «Дельта Банк» як іпотекодержателя за іпотечним договором від 01.08.2007 року, позивач просив:

1) застосувати до відносин сторін наслідки недійсності договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 08.10.2014 року та договору купівлі-продажу № 2-14 від 28.11.2014 року шляхом:

- визнання ПАТ «Дельта Банк» стороною (кредитором) за Кредитним договором від 25.12.2006 р. № 270/КВ/Ф-06;

- визнання ПАТ «Дельта Банк» стороною (іпотекодержателем) за іпотечним договором від 25.12.2006 р., посвідченим приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Строєвим О.С. за реєстровим номером 2086;

2) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення обтяжень та поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з моменту вчинення первинних записів (з 25.12.2006 р.) запису про обтяження нерухомого майна іпотекою, а саме: номер запису про іпотеку 5860341, підстава обтяження: іпотечний договір, 2086 виданий 25.12.2006 р., ПН Тисменицького РНО ОСОБА_3 ; об`єкт обтяження: будинок номер 13 блоку «А» «Комакт» малоповерхового житлового комплексу «Західний в урочищі «Чобіт», с.Угринів, Тисменецького району Івано-Франківської області;

3) внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо «Відомостей про суб`єктів» у записі: номер запису про іпотеку 5860341 - змінити іпотекодержателя на ПАТ «Дельта Банк»;

4) стягнути з відповідачів судові витрати.

08.08.2018 року відповідачка ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву. Згідно даного відзиву, ОСОБА_2 вважає даний позов безпідставним та просить у задоволенні позову відмовити з наведених у ньому підстав.

В судовому засіданні представник позивачки -

Представник третьої особи - Коломийської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення даного позову, розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Третя особа Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Глущенко І.В. в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій вказала, що підстав відмови у проведенні реєстраційних дій державним реєстратором виявлено не було, державна реєстрація припинення іншого речового права - іпотеки проведена у відповідності до закону. Розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

25.12.2006 року між ПАТ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 270/КВ/Ф-06 згідно умов якого Позичальнику надано кредит в сумі 55 553,00 Євро зі сплатою 11,5 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 10 грудня 2031 року на умовах визначених цим Договором (а.с. 15-18).

Для забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором між ПАТ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 25.12.2006 укладено Іпотечний договір, посвідчений Приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Строєвим О.С., за реєстровим номером 2086, згідно умов якого в іпотеку ПАТ «Укрпромбанк» було передано майнові права на будинок номер 13 блоку «А» «Комакт» малоповерхового житлового комплексу «Західний в урочищі «Чобіт», с.Угринів, Тисменецького району Івано-Франківської області (а.с.19-20).

08.10.2014 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги № 2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим №1197. В тому числі ПАТ «Дельта Банк» продав ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» вимоги за Кредитним договором від 25.12.2006 року №270/КВ/Ф--06, укладеним з ОСОБА_4 , а також договори забезпечення за нею. Загальна заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором на дату відчуження банком кредиту на користь відповідача (08.10.2014 року) в гривневому еквіваленті становила 1 449 490,64 грн. (а саме: право вимоги виконання зобов`язання щодо повернення заборгованості за кредитом в сумі 50 133,00 Євро, за процентами - 36 149,38 Євро, за комісією - 43 765,16 грн.).

Як вбачається із рішення Господарського суду м.Києва від 05.12.2016 року позов Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар", Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітні енергозберігаючі системи опалення", треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про визнання договору недійсним, зобов`язання вчинити дії, задоволено. Визнано недійсним Договір купівлі - продажу прав вимоги №2 від 08.10.2014 року та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (ідентифікаційний код 38904296) повернути Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» ( ідентифікаційний код 34047020) оригінали кредитних договорів з усіма змінами та доповненнями до них, договорів, що забезпечують виконання зобов`язання, що передані згідно Акту приймання-передачі прав вимоги від 08.10.2014 року, а також визнано недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги №2-14 від 28.11.2014 року та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Новітні енергозберігаючі системи опалення» (ідентифікаційний код 35942852) повернути Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) оригінали кредитних договорів з: усіма змінами та доповненнями до них, договорів, що забезпечують виконання зобов`язання що передані згідно Акту приймання-передачі прав вимоги від 28.11.2014 року за Договором продажу прав вимоги №2-14 від 28.11.2014 року.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових прав та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовані нормами Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Відповідно до вказаного Закону, державній реєстрації прав підлягає виникнення, перехід та припинення обтяження речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Закінчення строку дії кредитного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань (частина четверта статті 631 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону, державній реєстрації прав підлягають право власності;речові права, похідні від права власності; право власності на об`єкт незавершеного будівництва, заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частина 1ст. 4 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Водночас згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, іпотекодержателем зазначеного вище майна є ТзОВ «Нові енергозберігаючі системи опалення».

Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів.

Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України, відповідно до частин 1-5 якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Позивач звернувся до суду за захистом свого права з вимогою застосувати наслідки недійсності правочинів, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 року у справі №910/15048/16 та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Як зазначалось вище господарським судом встановлено недійсність договорів купівлі-продажу прав вимоги та повернуто оригінали договорів ПАТ «Дельта Банк» з метою відновлення прав та обов`язків осіб, які існували до укладення недійсних договорів. Встановлено, що сторонами недійсного договору купівлі продажу прав вимоги №2 від 08 жовтня 2014 року були ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар», а сторонами договору купівлі-продажу прав вимоги №2-14 від 28.11.2014 року були ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТзОВ «Нові енергозберігаючі системи опалення».

Частиною першою статті 216 цього Кодексу визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Реституція - це поновлення порушених майнових прав, приведення їх до стану, що існував на момент вчинення дії, якою заподіяно шкоду, тобто повернення або відновлення матеріальних цінностей у натурі - тих самих, або подібних, або речей такої самої вартості. Якщо їх неможливо повернути у натурі, то відшкодовується їх вартість у грошах.

За правилами цієї статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише у разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

Наслідки недійсності правочину підлягають застосуванню лише щодо сторін такого правочину, тобто за умовами недійсного правочину договору купівлі-продажу прав вимоги №2 від 08.10.2014 року зобов`язано ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар», як сторону недійсного договору, повернути ПАТ «Дельта Банк», як іншій стороні правочину, оригінали кредитних договорів з усіма змінами та доповненнями до них, договорів, що забезпечують виконання зобов`язання.

Так само за умовами договору купівлі-продажу прав вимоги №2-14 від 28.11.2014 року зобов`язано ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» ,як сторону недійсного договору, повернути ПАТ «Дельта Банк», як іншій стороні правочину, оригінали кредитних договорів з усіма змінами та доповненнями до них, договорів, що забезпечують виконання зобов`язання.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України у вказаній редакції).

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи ( висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц).

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 не була стороною договору купівлі-продажу прав вимоги №2 від 08 жовтня 2014 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», а також не була стороною договору купівлі-продажу прав вимоги №2-14 від 28.11.2014 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення», які на підставі рішення господарського суду м. Києва від 05.12.2016 року визнано недійсними, та наслідки недійсності яких просить застосувати позивач, тому ОСОБА_2 відповідно не може вважатися належним відповідачем у справі, оскільки вимоги на виконання недійсного правочину за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

У даному спорі підтверджено, що сторонами правочинів, які визнано недійсним, були ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення», а не апелянт ОСОБА_2 , тому за наслідки недійсності правочинів повинні відповідати сторони правочинів, а не апелянт.

Крім того, позивачем не визначено відповідачів за вимогами про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію зміни іпотекодержателя з ТОВ «Укрпромбанк» на ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» по обтяженню майна іпотекою, щодо поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про обтяження нерухомого майна іпотекою, про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо «Відомостей про суб`єктів», тоді як ОСОБА_2 не є належним відповідачем за такими.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При заявлених ПАТ «Дельта Банк» позовних вимогах у викладеній позивачем їх редакції та обґрунтуванні, не встановлено і позивачем не доведено порушення, невизнання чи оспоронення його прав як кредитора та іпотекодержателя, на захист яких він звернувся до суд із такими позовними вимогами.

Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог позивача, а позов суд вважає таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Глущенко Інни Володимирівни, Коломийська районна державна адміністрація про застосування наслідків недійсності правочину, визнання прав іпотекодержателя та відновлення обтяжень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: