Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3253/19
Провадження № 2/376/1683/2019
У Х В А Л А

"11" грудня 2019 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Клочко В.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Самгородоцький будинок-інтернат Сквирського району Київської області, Самгородоцька сільська рада Сквирського району Київської області, про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

До Сквирського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Самгородоцький будинок-інте6рнат Сквирського району Київської області, Самгородоцька сільська рада Сквирського району Київської області, про визнання заповіту недійсним.

Даний позов підписаний представником ОСОБА_3 за довіреністю фізичної особи на ведення справи у суді.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 ЦПК України.

Відповідно до ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до статті 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Як передбачено п.11 ст.16-1 Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», з дня набрання ним чинності: представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Таким чином, норма Закону 1401-VIII відповідно до п.3 ч.1 ст.131-2 Конституції України щодо представництва виключно адвокатами в судах першої інстанції - почала діяти з 01 січня 2019 року.

З огляду на викладене, вважаю, що будь-яка процесуальна дія в суді однієї особи в інтересах іншої особи, внаслідок якої вона набуває певних прав та обов`язків (у тому числі, підписання та/або подання певного процесуального документа до суду) є представництвом, а отже, на такі правовідносини розповсюджується пряма дія положень статті 1312 Конституції України щодо виключного представництва адвокатом інтересів іншої особи.

Матеріалами справи встановлено, що провадження в зазначеній справі відкрито не було, тому позовна заява повинна відповідати новим правилам щодо представництва, які почали діяти з 01 січня 2019 року.

Відповідно до ч.4 ч.1 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позовну заяву подано неналежним представником, підписано особою, яка не має права її підписувати.

Вважаю за необхідне повернути позовну заяву, підписану представником позивача ОСОБА_3 , позивачу ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст.58-64, 186 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Самгородоцький будинок-інтернат Сквирського району Київської області, Самгородоцька сільська рада Сквирського району Київської області, про визнання заповіту недійсним - повернути позивачу.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Клочко