Постанова

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 357/14901/18

провадження № 61-9353св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Сердюка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гула Сергій Євгенович, на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2019 року у складі судді Дубановської І. Д.

та постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Семенюк Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_3 про стягнення пені, нарахованої на несплачені аліменти.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2008 року у справі

№ 2-7369/2008 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2008 року до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки ОСОБА_2 не виконував свої зобов`язання зі сплати аліментів на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2008 року, у лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу та пені за аліментами.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 22 травня 2018 року у справі № 357/1893/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнутоз ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за аліментами за період з 01 грудня 2014 року

по 01 грудня 2017 року у сумі 7 611,50 грн.

Оскільки суди за визначеним боргом не вирішили питання про стягнення пені в зв`язку з несплатою аліментів, ОСОБА_1 просила суд стягнути

з ОСОБА_3 суму пені, нарахованої на несплачені аліменти, у розмірі

7 611,50 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 14 лютого 2019 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені, нарахованої на несплачені аліменти, відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що є судове рішення, яке набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого

2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2014 року по листопад 2017 року вже було предметом судового розгляду, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня

2018 року набрало законної сили 15 листопада 2018 року, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у даній справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гула С. Є., просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що предмет, сума та підстави у справах № 357/1893/18 та № 357/14901/18 є різними. У справі № 357/1893/18 позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_6 суму боргу за аліментами у розмірі 38 491,20 грн та пеню - 38 491,20 грн, а всього - 76 982,40 грн. Проте, у справі

№ 357/14901/18 позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_6 суму пені за боргом за аліментами у розмірі 7 611,50 грн.

Отже, у справі № 357/1893/18 суди першої та апеляційної інстанцій не розглядали та не вирішували питання щодо стягнення пені з ОСОБА_3 у розмірі 7 611,50 грн, тому у справі № 357/14901/18 суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу.

Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2019 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди установили, що у лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за аліментами за період з

2009 року по 2017 рік у розмірі 38 491,20 грн та пені за вказаний період у розмірі 38 491,20 грн (справа № 357/1893/18).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 22 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за аліментами за період з 01 грудня 2014 року по 01 грудня 2017 року у сумі 7 611,50 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 22 травня 2018 року набрало законної сили.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_3 , в якому просила суд стягнути з ОСОБА_3 пеню за несплаченими аліментами, виходячи з розміру заборгованості, який визначено рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня

2018 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Однак, зазначеним вимогам закону судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період

з грудня 2014 року по листопад 2017 року вже було предметом судового розгляду, оскільки рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2018 року, яке постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року залишено без змін, набрало законної сили 15 листопада 2018 року, підстави позову у справі № 357/14901/18 є аналогічними з попереднім позовом у справі № 357/1893/18.

Проте, з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися

не можна.

Відповідно до частини першої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з пунктами 3, 5, 19 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи, здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, не врахував, що позивач не вказала у позовній заяві період нарахування пені, а лише її розмір. Разом з тим, суд не позбавлений права уточнити позовні вимоги на стадії підготовчого судового засідання, а також заслухали позивача щодо уточнених позовних вимог з приводу періоду стягнення пені та надання її обґрунтованого розрахунку.

Крім того, суди попередніх інстанцій не врахували, що предметом позову у справі № 357/1893/18 було стягнення боргу (38 491,20 грн) та пені

(38 491,20 грн) за аліментами за період з 2009 року по 2017 рік.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом у цій справі, ОСОБА_1 просила стягнути суму пені за боргом зі сплати аліментів у розмірі

7 611,50 грн.

Отже, суди попередніх інстанцій під час вирішення питання про відкриття провадження у справі дійшли передчасного висновку, що пеня у розмірі 7 611,50 грн вже була предметом розгляду у справі № 357/1893/18.

Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України є передчасними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За викладених обставин судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можуть вважатись законними і обґрунтованими, тому підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гула Сергій Євгенович, задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 14 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду

від 23 квітня 2019 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська