У Х В А Л А

іменем України

"20" грудня 2019 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орєхова О. І.

за участі секретаря Сокур О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Крилова Андрія Володимировича, про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа 357/12199/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики грошових коштів у сумі 1051025,00 грн. та судового збору у сімі 9989,20 грн.

Ухвалою судді від 21.11.2019 року справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження, постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.12.2019 року о 14 год. 45 хв. 18.12.2018 року підготовче засідання було відкладено до 13.01.2020 року о 15 год. 15 хв.

18.12.2019 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 , який діє на підставі Договору про надання правової допомоги та ордеру, про забезпечення вищевказаного позову, в якій він просив застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у розмірі ціни позову 1051025,00 грн., а саме:

- земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :01:031:0021, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

АДРЕСА_3 житловий АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 розташований АДРЕСА_6 адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 125555,00 грн.;

- 1/4 частину квартири АДРЕСА_7 ;

- автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg, 2014 року випуску вартістю 720 000 грн. 00 коп.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_1 надала у позику ОСОБА_2 кошти у сумі 1051025,00 грн., проте останній же значний час не виконує свої договірні зобов`язання.

Відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження за критерієм пошуку « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » результатом пошуку є 8 виконавчих проваджень, 3 з яких є відкритими. Перше виконавче провадження відкрито 23 березня 2016 року, решта - протягом 2018-2019 років, останнє - 09 грудня 2019 року. По всіх виконавчих провадженнях ОСОБА_2 є боржником.

Дана обставина свідчить, що ОСОБА_2 постійно має заборгованість з сплати грошових зобов`язань, сплата яких відбувається виключно в примусовому порядку.

Вважає, що зволікання відповідача пов`язане з небажанням повернути позику, в тому числі через низку виконавчих проваджень, по яких стягнення боргу відбувається в першу чергу, а тому необхідно застосувати забезпечення позову у зв`язку з тим, що існує реальна ймовірність відчуження майна третім особам. Зазначив, що витрати по переоформленню права власності на інших осіб є значно меншими ніж сума заборгованості, а відповідач, здійснивши такі дії, спробує ухилитися від виконання рішення суду. Такі обставини зможуть унеможливити виконання рішення суду по справі.

22 червня 2018 року державним реєстратором Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби ГТ УЮ у Київській області Карпенко Н.В. на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер 56139673, видану 22.06.2018 року державним виконавцем Карпенко Н.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про арешт нерухомого майна в межах суми стягнення, опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Виконавче провадження № 56139673 було відкрито 06 квітня 2018 року Білоцерківським районним відділом державної виконавчої служби ГТ УЮ у Київській області, відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження дане виконавче провадження завершено.

В зв`язку з тим, що виконавче провадження завершено, арешт з нерухомого майна може бути знятий в будь-який момент, тому що відпала підстава для арешту майна.

Підсумовуючи вищенаведене, позивач стверджує, що відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань по поверненню позики. Відповідач уникає від повернення позики свідомо, що може зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого законні права позивача не будуть захищені, адже суд не лише повинен встановити належність права вимагати, а й сприяти забезпеченню цих встановлених прав.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що така заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідальності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Частиною 10 вказаної постанови передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Крім того, правова позиція Верховного Суду України підтверджує необхідність при застосуванні такого способу забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно конкретизувати його дію, тобто вказувати саме про заборону на відчуження, що повинно виключити можливість обмеження права користування нерухомим майном у повному обсязі.

Тим самим застосування такого арешту у вигляді заборони на відчуження стосуватиметься конкретного нерухомого майна і поширюватиметься не лише на відповідача, а й усіх «причетних» до його можливого відчуження суб`єктів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Встановлено, що між позивачем та відповідачем дійсно існує спір, предметом якого є стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 1051025,00 грн.

В заяві про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_3 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 , а саме: земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :01:031:0021, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 житловий АДРЕСА_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 125000,00 грн., 1/4 частину квартири АДРЕСА_7 , автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg, 2014 року випуску вартістю 720 000, 00 грн., в зв`язку з тим, що відповідач свідомо уникає повернення позики. Окрім того, він є боржником по 8 відкритих виконавчих провадженнях, а тому існує реальна ймовірність відчуження майна, яке перебуває у його приватній власності на користь третіх осіб.

Судом встановлено, що заявлений представником позивача такий вид заходів забезпечення позову як накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, передбачений нормами чинного законодавства.

Представником позивача обґрунтовано наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Дослідивши додані до заяви про забезпечення позову докази, а саме: копію декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_2 за 2018 рік, вбачається, що за відповідачем зареєстровано: житловий будинок АДРЕСА_8 вартістю 125000,00 грн., автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg, 2014 року випуску вартістю 720 000, 00 грн., земельна ділянка загальною площею 2500 кв.м., яка розташована в с. Трушки Білоцерківського району Київської області, земельна ділянка загальною площею 99 кв.м., яка розташована в с. Трушки Білоцерківського району Київської області.

Відтак, враховуючи предмет даного позову, ціну позову, наведені позивачем докази належності та вартості рухомого та нерухомого майна відповідача ОСОБА_2 , наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, суд вважає, що є всі законні підстави для накладення арешту на належні відповідачу житловий будинок АДРЕСА_8 вартістю 125000,00 грн. та автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg, 2014 року випуску вартістю 720 000, 00 грн.

При цьому, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :01:031:0021, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_9 частину квартири АДРЕСА_7 , оскільки представником позивача необгрунтовано заяву про забезпечення позову у цій частині, зокрема не надано доказів, які б підтверджували наявність у власності відповідача зазначених об`єктів нерухомості та їх вартість, а тому позбавляє суд можливості визначитись щодо співмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Як передбачено ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обов`язковість судових рішень, встановлену ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обов`язковою до виконання всіма суб`єктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими суб`єктами самостійно, тобто без залучення державної виконавчої служби.

Суд вважає, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачеві збитки.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст.ст. 12, 81, 62, 149-153, 353-354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Крилова Андрія Володимировича, про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg, 2014 року випуску, що зареєстрований за ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом встановлення заборони на відчуження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , житлового будинку АДРЕСА_8 .

В частині вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :01:031:0021, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_9 частину квартири АДРЕСА_7 , відмовити.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов