Постанова

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 761/34776/16-ц

провадження № 61-27394св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач 1 - Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

представник відповідача 1 - Пісковенко Іннеса Анатоліївна,

відповідач 2 - Концертно-театральний заклад культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина»,

представники відповідача 2: Бершадська Галина Миколаївна , Білоножко Роман Васильович ,

третя особа 1 - ОСОБА_6 ,

третя особа 2 - ОСОБА_7 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на рішення Апеляційного суду м. Києва в складі колегії суддів: Іванченка М. М., Желепи О. В., Рубан С. М. від 14 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що наказом Головного управління культури Київської міської державної адміністрації від 20 червня 2012 року № 259, він був призначений на постійній основі на посаду художнього керівника директора Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» з 21 червня 2012 року. Указує, що 10 травня 2016 року за № 060-3361 він отримав лист від Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому його було попереджено про майбутнє розірвання безстрокового трудового договору з ним на підставі пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми робот у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», та можливе звільнення згідно пункту 9 статті 36 КЗпП України. Зазначає, що за результатами конкурсної комісії з проведення добору кандидатів на заміщення посади директора-художнього керівника Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» переможцем конкурсу визначено ОСОБА_7 і, що наказом від 08 вересня 2016 року № 404-к його було звільнено з посади на підстав пункту 9 статті 36 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону передбачено, що органи управління державних та комунальних закладів культури протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані розірвати безстрокові трудові договори з керівниками державних та комунальних закладів культури і провести конкурс на заміщення посад керівників таких закладів у порядку, визначеному цим Законом. Указує, що конкурс на заміщення посади, яку він обіймав та його звільнення не відбулося протягом шести місяців з дня набрання чинності вищевказаним Законом. Крім того, зазначає, що Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на його думку, повинен був розірвати безстроковий трудовий договір із ним, після чого провести конкурс на заміщення посади керівника закладу в порядку, визначеному Законом. Оскільки його звільнення з посади художнього керівника - директора Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» було здійснено на підставі незаконного наказу, вважає, що він підлягає поновленню на тій же посаді.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08 вересня 2016 року ; 404-к «Про звільнення ОСОБА_1 з посади художнього керівника - директора Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина». Поновлено ОСОБА_1 на посаді художнього керівника-директора Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина». з 08 вересня 2016 року. У решті вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в порушення вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року, зокрема, його Перехідних положень, якими передбачено термін, впродовж якого позивач підлягав звільненню, а саме, до 24 серпня 2016 року, звільнивши позивача лише 08 вересня 2016 року, порушуючи приписи частини другої статті 19 Конституції України, роботодавець діяв поза межами приписів самого Закону.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року апеляційну скаргу Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що роботодавцем здійснено всі необхідні дії для недопущення порушення трудових прав позивача при його звільненні на виконання положень Закону України від 28 січня 2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури».

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати зазначене рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не мав права приймати наказ про його звільнення, оскільки відповідно до Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» його повинні були звільнити 24 серпня 2016 року, однак наказ про його звільнення було прийнято лише 08 вересня 2016 року.

У червні 2019 року на адресу суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення до поданої ним раніше касаційної скарги.

Узагальнені доводи заперечень на касаційну скаргу

У листопаді 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли від Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у яких заявник просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. Зазначає, що правильними є висновки апеляційного суду про те, що трудові права позивача не були порушені внаслідок його звільнення за результатами конкурсу поза межами 6 місячного строку. Звільнення позивача до проведення конкурсу та визначення переможця негативно б вплинуло на його трудові права, оскільки не сталося передчасної перерви в його трудовій діяльності, він отримував заробітну плату та інші виплати у цей період.

У листопаді 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_8 , у яких заявник просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. Зазначає, що рішення апеляційного суду про відмову в позові, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому підстав для його скасування, з мотивів викладених у касаційній скарзі, немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу 2№ 761/34776/16-ц з Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указану справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що ОСОБА_1 з 21 червня 2012 року працював на посаді художнього керівника-директора Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина», що підтверджується наказом Головного управління культури Київської міської державної адміністрації № 259 від 20 червня 2012 року.

24 лютого 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року. Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих положень передбачено припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури.

Листом від 10 травня 2016 року № 060-3361, Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради попередив ОСОБА_1 про майбутнє розірвання безстрокового трудового договору та можливе звільнення згідно пункту 9 статті 36 КЗпП України, та в якому вказувалось, що згідно пункту 1 статті 21 Закону України «Про культуру» керівника Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» буде призначено на посаду шляхом укладення з ним контракту за результатами конкурсу.

Суд також установив, що 30 травня 2016 року наказом № 191-к департамент культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) оголосив конкурс на заміщення вакантної посади художнього керівника Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина».

19 липня 2016 року наказом № 288-к департамент культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) оголосив конкурс на заміщення вакантної посади художнього керівника Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина».

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 21 червня 2016 року по 01 липня 2016 року, з 04 липня 2016 року по 27 липня 2016 року, з 28 липня 2016 року по 03 серпня 2016 року та з 04 серпня 2016 року по 18 серпня 2016 року перебував у відпустці, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями заяв про надання відпусток та копіями наказів від 15 червня 2016 року № 85-к та 86-к.

Протоколом конкурсної комісії від 30 серпня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 допущено до участі у конкурсі з добору кандидатів на заміщення посади директора-художнього керівника Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина».

З протоколу конкурсної комісії від 30 серпня 2016 року з проведення добору кандидатів на заміщення посади директора-художнього керівника Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» вбачається, що переможцем конкурсу визначено ОСОБА_7

08 вересня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади художнього керівника-директора Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» на підставі пункту 9 статті 36 КЗпП України, що підтверджується наказом № 404-к від 08 вересня 2016 року.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами.

У пунктах 2, 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», який набрав чинності 24 лютого 2016 року, передбачено, що набрання чинності цим законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 КЗпП України.

Органи управління державних та комунальних закладів культури протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані припинити безстрокові трудові договори з керівниками держаних та комунальних закладів культури і провести конкурс на заміщення посад керівників таких закладів у порядку, визначеному цим Законом.

ОСОБА_1 реалізував своє прав на участь у конкурсі на заміщення вакантної посади директора-художнього Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина», за результатами якого переможцем став ОСОБА_7 , який обіймає зазначену посаду на даний час. Позивач результати конкурсу не оскаржив.

Указане свідчить про здійснення роботодавцем усіх необхідних дій для недопущення порушення трудових прав позивача при його звільненні на виконання положень Закону України від 28 січня 2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури».

Таким чином, припинення трудового договору з позивачем відбулося відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», який є спеціальним у застосуванні до спірних відносин і набрання ним чинності є безумовною підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури.

Тобто, звільняючи позивача з посади керівника комунального закладу відповідач діяв не з власної ініціативи, а відповідно та на виконання вимог закону, у зв`язку із чим апляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання його звільнення незаконним та поновлення на роботі.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про порушення його трудових прав з тих підстав, що його звільнення поза межами встановленого Законом 6 місячного строку не заслуговують на увагу, оскільки розірвання безстрокового трудового договору у строк понад 6 місяців та з урахування результатів конкурсу було на користь працівника і не свідчить про порушення його трудових прав.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун