КОПІЯ
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/3773/18
Провадження № 22-ц/4820/1997/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В.,Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/3773/18 за апеляційною скаргою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2019 року (суддя Палінчак О.М.) у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) вказувало, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06.08.2018 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначав, що ним були виконанні усі взяті на себе зобов`язання за Договором про надання банківських послуг, тоді як відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями у зв`язку із чим виникла заборгованість станом на 15.01.2018 року у розмірі 12610,54 грн. з яких: 1322,51 грн. тіло кредиту; 3745,81 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 6703,62 грн. нараховано пені, 250 грн. штраф (фіксована частина), 588,60 грн. штраф (процентна складова). Зважаючи на викладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 12610,54 грн. за кредитним договором №б/н від 06.08.2008 року та судові витрати.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1322 грн. 51 коп. тіла кредиту. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із цим рішенням суду в частині відмови у стягненні суми, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення вимог в цій частині в повному обсязі. Апелянт зазначає, що ним надані належні та допустимі докази по справі, крім того наданий також розрахунок заборгованості, у якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до Кредитного договору, а відповідачем ці докази не спростовані. Банк вважає, що відповідач висловив свою згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив це. Апелянт вказує, що встановивши, що Банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у стягненні відсотків по кредиту допускає грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та ставить під загрозу фінансову стабільність банку, який є системною державною фінансовою інституцією, наносить фінансову шкоду тим споживачам банківських послуг, які розміщують свої кошти у банку на банківських депозитах, які надаються іншим споживачам послуг в кредит під певні відсотки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Встановлено, що апелянтом оскаржується рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 вересня 2019 року в частині відмови у стягненні заявленої суми. В решті рішення сторонами не оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

В зв`язку із неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для справи; невідповідністю висновків суду щодо безпідставності позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами та неустойки; неправильним застосуванням норм матеріального права (неправильне тлумачення положень ст. ст. 638, 1054 ЦК України) судове рішення в оскаржуваній частині підлягає до скасування із постановленням нового рішення в цій частині.

Так, стягуючи з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 1322,51 грн., Хмельницький міськрайонний суд виходив з доведеності факту отримання позичальником кредитних коштів та неналежного виконання останнім своїх кредитних зобов`язань.

В цій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 процентів та неустойки, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення цих вимог, адже анкета заява відповідача не містить даних про умови кредитування: не зазначена процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафу, пені) за порушення зобов`язань у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. А витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису позичальника.

Однак, з такими висновками судова колегія не погоджується, виходячи із наступного.

Встановлено, що 06 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ОСОБА_1 та банком договір про надання банківських послуг, відповідно до якого позичальник виявив бажання отримати банківські послуги у вигляді отримання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом 1500 грн., номер картки 1822008.

Також, відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що підписана ОСОБА_1 , сторони погодили, що базова ставка відсотків в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку360 днів в році) становить 3,0%; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена, як сума пені за кожний день прострочення сплати кредиту (базова процентна ставка по договору/30) + щомісячна пеня, що нараховується разово в місяць при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 чи більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50грн. (15 від заборгованості, але не менше 10грн. в місяць); штраф при порушенні строків платежів по будь якому із грошових зобов`язань, передбачених більше ніж на 120 днів 250грн. + 5% від суми позову.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме заявою ОСОБА_1 та Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 15.01.2018 року утворилась заборгованість, що за розрахунком банку становила 12610,54 грн, з яких: 1322,51грн. тіло кредиту, 3745,81 грн. - відсотки за користування кредитом, 6703,62 грн. пеня, 250 грн. штраф (фіксована частина) та 588,60 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Встановлено, що у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» сторони узгодили розмір процентів за користування кредитними коштами, розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості та розмір штрафу за порушення строків погашення заборгованості.

Колегія суддів вважає, що з врахуванням умов підписаної ОСОБА_1 Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» наявні правові підстави для стягнення із ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 21.02.2008 року по 29.02.2012 року (визначений строк кредитування терміном дії картки 1822008, що була видана при укладенні кредитного договору між сторонами 06.08.2008 року) у розмірі 99,36 грн.

Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача відсотків за період з 01.03.2012 року по 15.01.2018 року, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені домовленістю стороні проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування.

Зазначений висновок узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12.

Також, судова колегія приходить до висновку, що підлягає до часткового задоволення вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 250грн. як фіксована частина та штрафу в розмірі 253,41 грн., як процентна складова (5% від суми позову (тіло + відсотки)). Нарахування штрафу на суму пені нормами чинного законодавства та умовами договору не передбачені.

Однак, судова колегія вважає, що відсутні правові підстави для стягнення із відповідача на користь позивача пені, виходячи із наступного.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21.10.2015 року по справі № 6-2003цс15, яка в силу положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права (неврахування вимог ст.ст. 638, 1054 ЦК України), порушення норм процесуального права (не встановлено обставини, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи) є такими, що заслуговують на увагу.

Разом з тим, безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції незаконно відмовив у стягненні відсотків, не врахувавши положення ст. 1048 ЦК України та ст. 39 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Адже суд прийшов до вірного висновку, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, оскільки позивач таких вимог не заявляв, а відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вищенаведене, оскаржуване судове рішення в частині відмови у стягненні відсотків, штрафу та пені підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення щодо цих позовних вимог.

Також, відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому підлягає до зміни оскаржуване судове рішення в частині стягнутого з відповідача судового збору, а саме керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення із ОСОБА_1 на користь Банку судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви (платіжне доручення № PROM8BDVTA від 08.02.2018 р.) пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 269,06 грн. (1762 грн. судовий збір х 15,27% (задоволених позовних вимог) /100) та підлягає стягненню судовий збір понесений апелянтом за подання апеляційної скарги (платіжні доручення № PROM1B7XJ6 від 21.08.2019 р., № PROM7BJSRS від 07.11.2019 р.) в розмірі 141,14 грн. (2643 грн. судовий збір х 5,34% (задоволених вимог апеляційної скарги) /100)).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 вересня 2019 року в частині відмови у позові скасувати та в цій частині постановити нове судове рішення про часткове задоволення вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ) 99 (дев`яносто дев`ять) грн. 36 коп. відсотків за користування кредитними коштами, 250 (двісті п`ятдесят) грн. штрафу (фіксована частина) та 253 (двісті п`ятдесят три) грн. 41 коп. штрафу (процентна складова), а всього 602 (шістсот дві) грн. 77 коп. та 141 (сто сорок одна) грн. 14 коп. судового збору.

В стягненні із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсотків за період з 01.02.2012 року по 15.01.2018 року та пені відмовити.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 вересня 2019 року в частині судового збору змінити, визначивши суму судового збору, що підлягає стягненню із ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ) в сумі 269 (двісті шістдесят дев`ять) грн. 06 коп.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 вересня 2019 року в частині задоволення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк