Ухвала

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 2-347/16/2003

провадження № 61-885ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення та ухвал Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2003 року, ухвал Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2003 року та ухвали Верховного Суду України від 17 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Інжинірингово-виробниче підприємство «Вніпітрансгаз», третя особа - ОСОБА_2, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, невиплаченої суми розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки його виплати й відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2003 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою цього ж суду від 27 травня 2003 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалами Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2003 року зазначені судові рішення залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 17 вересня 2010 року у допуску скарги ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2003 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2003 року відмовлено.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про перегляд вказаних судових рішень.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, Верховним Судом України постановлено ухвалу від 26 вересня 2005 року про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без задоволення на ці самі судові рішення - рішення та ухвал Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2003 року, ухвал Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2003 року.

За таких обставин, ОСОБА_1 скористалася передбаченим законом правом на касаційне оскарження судових рішень у цій справі, є ухвала про залишення її касаційної скарги без задоволення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження на вказані судові рішення.

Крім того, встановлено, що Верховний Суд України ухвалою від 17 вересня 2010 року відмовив ОСОБА_1у допуску до провадження Верховного Суду України заяви про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2003 року та ухвали Апеляційного суду міста Києвавід 22 серпня 2003 року.

Постановляючи вказане судове рішення, Верховний Суд України діяв у межах повноважень, визначених главою 3 розділу V ЦПК України 2004 року щодо перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 36 та пункту 1 частини першої статті 44 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

Закон України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Зазначеним Законом України ЦПК України викладено в новій редакції.

Отже, після 15 грудня 2017 року Верховний Суд, як суд касаційної інстанції у цивільних справах, має право у касаційному порядку переглядати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, визначені у частині першій статті 389 ЦПК України, і не має повноважень на перегляд судових рішень за процедурою, яка була передбачена главою 3 розділу V ЦПК України 2004 року.

Оскільки ухвала Верховного Суду Українивід 17 вересня 2010 року про перегляд якої порушує питання заявниця, не підлягаєперегляду в порядку, передбаченому главою 3 розділу V ЦПК України, то подана ОСОБА_1 заява підлягає поверненню заявниці.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті лише за нововиявленими або виключними обставинами.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення та ухвал Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2003 року, ухвал Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2003 року та ухвали Верховного Суду України від 26 вересня 2015 року залишено без розгляду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Таким чином, ОСОБА_1 використала своє право на касаційне оскарження судових рішень, їх перегляд за винятковими та виключними обставинами, отже її право на ефективний судовий розгляд не є порушеним.

Керуючись розділом VI «Перехідні положення» Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду», статтею 3 ЦПК України, частиною четвертою статті 393 ЦПК України, пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження на рішення та ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2003 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2003 року.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 17 вересня 2010 року повернути особі, яка її подала.

Додані до заяви матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь