Справа № 545/355/19
Провадження № 2/545/416/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Путрі О.Г.,

при секретарі Кузуб Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позову зазначив, що належна йому на праві власності земельна ділянка межує із земельною ділянкою належною відповідачу, між якими є прохід ( землі загального користування ). Зазначений прохід проходить по берегу старого русла річки Ворскла, який відповідач загородив металевим парканом, тим самим унеможливив йому ( позивачу ) користування водним об`єктом для поливу земельної ділянки та створив перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Прохав усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ,зобов`язавши відповідача демонтувати металевий паркан.

Від представника відповідача Репало Д.О. до суду надійшов відзив на позов, в якому останній проти задоволення позову заперечує. Зазначив, що по спору між сторонами 20.05.2015 року вже було прийнято судове рішення, яким відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог. Позивачем до позову не долучено жодних належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Крім того , прохав застосувати позовну давність, оскільки спір між сторонами виник ще в 2013 році.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав, прохав задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пославшись на підстави та обставини викладені у відзиві. Прохав відмовити в задоволенні позову за недоведеністю та стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 25000 грн.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору , - Державної екологічної інспекції Центрального округу Максименко Ю.П. прохала відмовити в задоволенні позову за недоведеністю. Вказала , що

27.09.2019 року відповідно до ухвали суду старшим державним інспектором за участю представника сільської ради будо проведено обстеження земельних ділянок та водного об`єкта за місцем проживання сторін та встановлено, що доступ до водного об`єкту та прилеглих земельних ділянок не обмежено, парканів, що перешкоджають доступ до водного об`єкту не виявлено ( а.с. 132-134 ).

Представник третьої особи Сем`янівської сільської ради Полтавського району та області Полонська О.О. в судове засідання не з`явилася,прохала розгляд справи провести без участі їх представника .

Заслухавши пояснення позивача , представника відповідача , представника Державної екологічної інспекції Центрального округу , дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,15 га , передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , в АДРЕСА_1 .

Також встановлено , що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що не заперечувалось сторонами по справі.

Зазначені земельні ділянки межують між собою та між ними є прохід, який веде до річки Ворскла.

Позивач вказує, що відповідач загородив прохід металевим парканом, що є перешкодою в користуванні власністю та унеможливлює користуватися йому водним об`єктом для поливу земельної ділянки.

На виконання ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 10.09.2019 року Державною екологічною інспекцією Центрального округу із залученням представників Сем`янівської сільської ради Полтавського району та області 27.09.2019 року проведено обстеження земельних ділянок та водного об`єкта в с. Сем`янівка ( стара назва Кротенки ) Полтавського району та встановлено, що доступ до водного об`єкту та прилеглих земельних ділянок не обмежено, парканів, що перешкоджають доступ до водного об`єкту не виявлено ( а.с. 132-134 ).

Відповідно до ч. 1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом , у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України).

Позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач дійсно чинять йому перешкоди у користуванні власністю, в судовому засіданні такі обставини свого підтвердження не знайшли.

Доводи позивача , що відповідач порушує його право власності , бо не виконує рішення Державної екологічної інспекції про забезпечення вільного доступу до водного об`єкту , не підтверджені доказами та навпаки спростовуються вищезазначеним актом обстеження від 27.09.2019 року , яким порушень прав позивач не виявлено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Що стосується заяви представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 грн. суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи договір про надання правничої допомоги , укладений між адвокатом Репало Д.О. та ОСОБА_2 , акт прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги, квитанція б/н від 03 жовтня 2019 року на суму 25000 грн. не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі , оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Так, оцінюючи розумність вартості наданих послуг з професійної правової допомоги, суд зважає, що дана цивільна справа не є справою значної складності.

З акту прийому передачі послуг за договором про надання правничої допомоги вбачається, що вказані послуги надавалися ОСОБА_2 адвокатом Репало Д.О. та полягають у тому, що адвокат аналізував позовну заяву, спірну ситуацію, прогнозував можливі варіанти вирішення спору, аналізував судову практику , надавав консультації юридичного змісту 3 години, готував відзив на позов 3 години, приймав участь у судових засіданнях з урахуванням часу на проїзд 5 годин, ознайомлювався з матеріалами справи 1 година, готував заяву про відвід 3 години, готував інші процесуальні заяви та клопотання по справі 5 годин, приймав участь в обстеженні земельної ділянки та водного об`єкту у с.Сем`янівка Полтавського району та області -2 години, а всього витрачено 22 години.

При цьому, не конкретизовано, які саме інші процесуальні заяви та клопотання було складено адвокатом, та належним чином не обґрунтовано кількість витраченого робочого часу ( 5 годин ) на їх складання ; участь в судових засіданнях адвоката вказана як 5 годин , в той час як фактично участь в засіданнях є вдвічі меншою - становить 2 години 26 хвилин. Також суд враховує, що в задоволенні заяви про відвід судді , на яку витрачено адвокатом 3 години , у зв`язку з її безпідставністю було відмовлено .

З урахуванням критеріїв співмірності та складності справи, яка не є справою значної складності , обсягу виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку, що зазначені витрати на професійну

правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. є завищеними, не є належним чином обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Тому враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність зменшення їх розміру до 3500 грн.

Встановлено , що позивач є інвалідом ІІ групи, тому відповідно до п.9 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір » звільняється від сплати судових витрат. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судових витрат, суд вважає, що згідно вимог ч. 7 ст. 141 ЦПК України понесені відповідачем витрати на правову допомогу необхідно компенсувати за рахунок держави в порядку , встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат , згідно вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263-265,352 ЦПК України, суд - ,

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Компенсувати за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені відповідачем ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 ( три тисячі п`ятсот ) гривень .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Г. Путря