Справа № 344/1629/19
Провадження № 2/344/2328/19
У Х В А Л А

01 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Шамотайло О.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, виплати вихідної допомоги при звільненні з підприємства та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2019 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 подала позов до Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, виплати вихідної допомоги при звільненні з підприємства та відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається із змісту позовних вимог позивач просить встановити факт перебування у трудових відносина з Івано-Франківським ОДОСП з 22.08.2017р. До матеріалів справи позивач долучила копію Книги наказів Івано-Франківського ОДОСП в якій є запис (Наказ №21К) від 22.08.2017р. про прийняття її на роботу на посаду майстра опрацювання тари тарно-заготівельної дільниці та копію самого Наказу №21К від 22.08.2017р. про прийняття її (ОСОБА_1Я.) на роботу на посаду майстра опрацювання тари тарно заготівельної дільниці 23 серпня 2017р. з посадовим окладом згідно штатного розпису, а отже трудові відносини між позивачем та відповідачем у порядку, визначеному норами КЗпП України оформлялися, наказ про її призначення на посаду видавався, трудовий догорів укладався, про що сама зазначає в позовній заяві, що і підтверджує факт перебування позивача та відповідача у трудових відносинах та не потребує встановленню.

Що стосується вимог позивача про стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, виплати вихідної допомоги при звільненні з підприємства та відшкодування моральної шкоди, слід вказати наступне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається з Реєстру судових рішень є постанова господарського суду Івано-Франківської області від 08.05.2018 року у справі №Б-11/45-3/270-21/145 про визнання банкрутом Івано-Франківське обласне державне обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, яка постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 року залишена без змін.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

За змістом пункту 8 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно ст.10 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Між позивачем та відповідачем наявний спір, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України та ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи суб'єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, приходжу до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та має бути вирішений в порядку господарського судочинства, а не цивільного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, виплати вихідної допомоги при звільненні з підприємства та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: О.В. Шамотайло