Справа № 379/1646/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потеряйко С.А.,

з участю секретаря судових засідань Іванченко Т.Б.,

представника позивача адвоката Дахно І.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Тараща заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення майна із спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2019 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючої по справі судді Потеряйко С.А., яка обґрунтована тим, що дії судді по розгляду справи викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки працівник суду ОСОБА_3 є подругою та кумою брата позивача по справі - ОСОБА_2 . Крім того, заявник стверджує, що суддя Потеряйко С.А. під час судового засідання тиснула на нього щодо предмету спору.

В судовому засіданні відповідач просить суд задовольнити його заяву про відвід головуючого судді.

Позивач та її представник адвокат Дахно І.М. в судовому засіданні просять суд відмовити в задоволенні заяви про відвід, оскільки вона є надуманою, безпідставною, а відповідач вчиняє дії, які призводять до затягування процесу.

Представник відповідача адвокат Іллінський О.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні, оскільки він зайнятий в кримінальному провадженні, яка розглядається Богуславським районним судом Київської області. Заяву про відвід судді просить розглянути у його відсутність.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід, заслухавши сторони, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р.).

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, суддя не може брати участь у розгляді справи і відводиться за наявності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив не допустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Між тим дослідивши підстав для відводу головуючої судді, заявлені відповідачем, суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження.

Фактично підставою для звернення відповідача з заявою про відвід судді стало знайомство працівниці Таращанського районного суду Київської області діловода ОСОБА_3 з позивачем по справі ОСОБА_2 та незгода з процесуальними діями судді, які підлягають оскарженню в установленому процесуальним законом порядку і не є підставою для відводу судді.

Крім того, суд зазначає, що саме відповідачем заявлялися клопотання суду про оголошення перерв в судовому засіданні з наданням часу для укладення мирової угоди, для звернення до нотаріуса з приводу укладення договору дарування спірного житлового будинку дітям і т.д.

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можу бути підставою для відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду (п.5 ст. 39 ЦПК).

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що відповідачем не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Потеряйко С.А. при вирішенні даної цивільної справи.

Отже, передбачених ст. 36 ЦПК України підстав для задоволення відводу, заявленого головуючому судді, не встановлено. Враховуючи, що заявник фактично оскаржує процесуальні дії судді, передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а справа підлягає продовженню розгляду тим самим складом суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 35-40 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Таращанського районного суду Київської області Потеряйко Світлани Анатоліївни по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення майна із спільної сумісної власності подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:С. А. Потеряйко