Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вони постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року. Зазначена квартира перебуває на балансі Маріупольської міської ради. Позивачі здійснюють належне утримання квартири, поліпшують умови проживання. Квартиру було підключено до електрокомунакації та водокомунікації, а також позивачі регулярно сплачують комунальні послуги. Просили визнати за собою право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачі в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до діючого законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести у суді ті обставини на які вона посилається,як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін,та інших обставин,які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Куляб Кулябської області Таджицької РСР, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Нова Каховка Херсонської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_2 .

Позивачі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 1998 року, актовий запис 18.

Відповідно до акту про фактичне проживання №778, виданого КСН «Каменськ», позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1

Згідно технічного паспорту ККП «Міське бюро технічної інвентаризації. Маріупольська нерухомість» на будинок квартирного типу (гуртожиток) по АДРЕСА_1 , вбачається, що власником 1/1 частини є Маріупольська міська рада.

Судом досліджено надані позивачами платіжні документи, відповідно до яких вони здійснюють утримання квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української PCP.

Згідно із ст. 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 65 ЖК України передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до постанови Верховного суду України № 6-60цс12 від 11.07.2012 року у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (чч. 1,2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї які проживають з ним. не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Дослідивши надані документи, суд вважає доводи позивачів та вимоги про визнання за ними права користування житловим приміщення, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки право наймача житла отримано на законних підставах. Крім того, судом встановлено, що позивачі постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 та здійснюють оплату комунальних послуг.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва