ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м.Суми

Справа №575/1559/18

Номер провадження 22-ц/816/5146/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Орлова І. В.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 24 вересня 2019 року, ухвалене у складі судді В`юник Н.Г., в приміщенні Великописарівського районного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 26 вересня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») за допомогою засобів поштового зв`язку звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 16 березня 2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Так як відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка станом на 25 листопада 2018 року становить 12 344 грн 27 коп. та складається: із заборгованості по тілу кредиту 181 грн 28 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1266 грн 48 коп., пеня 9832 грн 50 коп., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп.- штраф (фіксована частина), 564 грн 01 коп. штраф (процентна складова), та судові витрати.

Великописарівський районний суд Сумської області рішенням від 24 вересня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 березня 2010 року в сумі 181 грн 28 коп.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі 24 грн 67 коп.

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк», не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та пенею, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині ухвалено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості по процентам та неустойки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі в іншій частині рішення залишити без змін.

В доводах апеляційної скарги вказує, що 16 березня 2010 року відповідачем було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій міститься базова відсоткова ставка за користування кредитом, порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, розмір комісії. Тобто сторонами при укладенні кредитного договору буди досягнуті усі істотні умови договору.

Крім того, на думку позивача, встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.

Оскаржуваним рішенням суд першої інстанції не тільки призводить до нехтування принципами платності кредитного договору, а ще й наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та у цілому порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави. Суд ігнорує, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених коштів.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості про тілу кредиту не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 , який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам та неустойки, суд першої інстанції виходив з того, що в заяві відповідача від 16 березня 2011 року процентна ставка не зазначена, в ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, не є належним доказом, так як представником позивача не надано підтверджень про запропоновану відповідачу редакцію Умов та Правил надання банківських послуг.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна, так як він не відповідає обставинам справи.

16 березня 2010 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання відповідної заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна» (а. с. 9; 203).

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 16 березня 2010 року, з умовами якої відповідач погодився, про що свідчить його особистий підпис на вказаній довідці, зазначено тип картки MasterCard Mass, тип кредитної лінії відновлювальна, пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01 % річних) до 55 днів (пільгова ставка діє при умові погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова відсоткова ставка 2,5% на місяць (розраховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів на рік), розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості = пеня (1)+ пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка по договору)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при наявності прострочення на суму 50 грн і більше. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів: 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих процентів та комісій (а. с. 203).

Відповідно до довідки банку відповідачу згідно даного кредитного договору було видано наступні кредитні картки: 138289 з терміном дії до 01/14, 859467 з терміном дії до 10/17 (а. с. 93).

Згідно наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем станом на 25 листопада 2018 року становить 12 344 грн 27 коп. та складається з 181 грн 28 коп. тіло кредиту, 1266 грн 48 коп. проценти за користування кредитом, 9832 грн 50 коп. пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частина), 564 грн 01 коп. (процентна складова) (а. с. 6-8).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Отже, згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем, базова процентна ставка в місяць по даному типу карти на час укладення кредитного договору складала 2,5 % (а. с. 203, Т. 1). Крім того, з довідки, наданої позивачем вбачається, що строк дії картки, якою користувався відповідач, становить до 10/17 (а. с. 93, т. 1).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, процентна ставка стосовно використання кредитних коштів змінювалась банком, зокрема у період з 16 березня 2010 року по 31 серпня 2014 року відповідачу нараховувались проценти у розмірі 30% річних, у період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 34,8% річних, з 01 квітня 2015 43,2 % річних.

У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з довідки про умови кредитування сторони погодили розмір процентної ставки на момент укладення кредитного договору на рівні 30 % річних (2,5% на місяць). Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачем було погоджено підвищення процентної ставки до 34,8% та 43,2% річних АТ КБ «ПриватБанк» всупереч положеннями ст. 81 ЦПК України суду не надано.

Крім того, відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору) встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банк змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, банк надав суду розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, в якому розмір заборгованості по процентам за період з 01 вересня 2014 року по 25 листопада 2018 року обрахований, виходячи з підвищених процентних ставок, які в установленому законом порядку з відповідачем не були погоджені.

Крім того, розмір неустойки (пені та штрафів) в розрахунку позивача за вказаний вище період наданий, виходячи з розміру заборгованості по тілу кредиту та процентах, обрахованих, виходячи з підвищених процентних ставок.

Розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки 2,5% на місяць позивачем суду не надано. Як не надано і розрахунку розміру неустойки, виходячи з заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по процентам, обрахованих з базової процентної ставки.

Відтак, відсутні підстави для стягнення заборгованості по процентам та неустойки у заявлених позивачем розмірах.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду щодо мотивів відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості по процентах на неустойки з зазначенням, що ці позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав, викладених в даній постанові.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.

Враховуючи, що ціна позову складає 12 344,27 грн, дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 24 вересня 2019 року в оскаржуваній частині змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам та неустойки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

І.В. Орлов