Справа № 564/2515/18
Костопільський районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Левчук В.В.
секретар судового засідання Зберун К.Ф.
позивача - не з'явився
представника позивача - не з'явився
відповідача - не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/2515/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (м. Київ, Шевченківський район, вул. Артема, 37/41) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи
ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.
Позивач у судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач не забезпечив явку представника у судове засідання, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно доч.1ст.280Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.
Суд, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, близько 20 год. 30 хв., у місті Костопіль Рівненської області відбулась дорожньо-транспортна подія (далі ДТП). Під час вказаної ДТП, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на проїзній частині вулиці Бурова, 29 міста Костопіль Рівненської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який від отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень помер на місці події і на поховання якого позивач понесла витрати в сумі 1805 грн., що підтверджується товарним чеком від 10.02.2014 року.
Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 3 липня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Вирок суду набрав законної сили.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3, який здійснював експлуатацію транспортного засобу «ЗИЛ 554М», реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована в ПАТ "Київський страховий дім".

18.01.2017 року позивач повідомила страхову компанію про настання страхового випадку та звернулася, в порядку визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зі заявою на виплату страхового відшкодування у розмірі 14616 грн. моральної шкоди та 1805 грн. витрат на поховання.

25.04.2017 року листом № 1189 відповідач ПАТ «Київський страховий дім» відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що водій транспортного засобу «ЗИЛ 554М», державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3 керував даним транспортним засобом без законних на те підстав, тобто неправомірно.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 31.10.2018 року у цивільній справі № 564/1956/17 рішення приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» №1189 від 25.04.2017 року про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 визнано незаконним. Рішення суду набрало законної сили 11.12.2018 року.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Преамбула Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 вказує, що цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Стаття 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.1.4 вказаного Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 31.10.2018 року у цивільній справі № 564/1956/17 встановлено, що водій ОСОБА_3 вважається правомірним володільцем транспортного засобу «ЗИЛ 554М», державний номерний знак НОМЕР_2 на момент ДТП, оскільки інше не встановлено законом або рішенням суду, оскільки відомостей щодо відсутності згоди власника транспортного засобу чи законного користувача на володіння транспортним засобом водієм ОСОБА_3 на момент ДТП і в подальшому немає.

Вказаним рішенням суду також встановлено, що станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія, який на законних підставах здійснював експлуатацію транспортного засобу «ЗИЛ 554М», реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ПАТ "Київський страховий дім" відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8593130.

Відповідно до ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до приписів ст. 23.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 27.3 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до приписів пп.37.1.3 п. 37.1 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, як потерпіла, повідомила страхову компанію про настання страхового випадку та звернулася, в порядку визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із заявою на виплату страхового відшкодування, що підтверджується повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування від 18.01.2017 року.

Відповідно до ст.8 «Закону України про державний бюджет України на 2014 рік» мінімальний розмір заробітної плати у місячному розмірі становив 1218 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що моральна шкода в сумі 14616 грн. (1218х12=14616) підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 понесла витрати на поховання сина ОСОБА_2 в сумі 1805 грн., що підтверджується товарним чеком від 10.02.2014 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що витрати на поховання, які понесла позивач в сумі 1805 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1.

Враховуючи викладене суд дійшов переконливого висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги у розмірі 1409,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 136, 141, 142, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (м. Київ, Шевченківський район, вул. Артема, 37/41) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» () на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий 23.06.1997 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_3) 1805,00 /одну тисячу вісімсот п'ять/ гривень витрат на поховання.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» () на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий 23.06.1997 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_3) 14616,00 /чотирнадцять тисяч шістсот шістнадцять/ грн. моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» () в дохід держави 1409 /одна тисяча чотириста дев'ять/ грн. 60 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

У зв'язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту - 04.02.2019.

СуддяВ. В. Левчук