Справа № 242/2931/15-ц
Провадження № 4-с/242/1/19
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Каменської А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

встановив:

представник ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1

В обґрунтування скарги зазначив, що 12.11.2015 року Селидівським міським судом Донецької області ухвалено рішення по цивільній справі №242/2931/15-ц, відповідно до якого на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 140-2008-2827 від 02.10.2008 року у розмірі 16077,40 доларів США. Виконавчі листи було звернуто для виконання до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області. 30.10.2018 року повідомленнями, які скаржник отримав 12.11.20018 року, повернуто виконавчі документи без прийняття до виконання, у звязку з не перерахуванням боргу в гривневий еквівалент та відсутністю довідки Національного банку України. Вважає, що державним виконавцем безпідставно не прийнято до виконання виконавчі листи по справі. З урахуванням уточненої заяви від 12.12.2018 просить визнати незаконними дії державного виконавця Селидівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Донецькій області ОСОБА_1, скасувати повідомлення про повернення виконавчих документів № 57554352 від 30.10.2018 року та № 57555382 від 30.10.2018 року.

Представник ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не зявився, про день, час та місця розгляду справи повідомлений належним чином. В заяві від 29.01.2019 наполягав на задоволенні скарги та вказав, що відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкриті виконавчі провадження про примусове виконання рішення суду за №242/2931/15-ц приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області ОСОБА_4.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_2 надав заяву про розгляд скарги без його участі.

Представник Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, надав суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні скарги та розглянути справу без його участі.

В запереченнях на скаргу Селидівський міський відділ ДВС ГТУЮ у Донецькій області посилався на положення ст. 533 ЦК України та зазначив, що авансовий внесок, сплачений стягувачем у грошовій одиниці гривні України, проте повинен був обчислюватись в іноземній валюті, який конвертується в національну валюту на день здійснення платежу. Стягувачем не надано жодного підтвердження сплати авансового платежу з привязанням до офіційного курсу НБУ на дату здійснення платежу.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.11.2018 року по справі призначено судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яким врегульовані спірні правовідносини, суд прийшов до таких висновків.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12.11.2015 року, яке набрало законної сили 24.11.2015 року, на користь ПАТ «Універсал Банк» з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 16077 доларів США 40 центів США та судові витрати у розмірі 1653,50 гривень.

На підставі зазначеного рішення суду Селидівським міським судом Донецької області видано два виконавчих листи за №242/2931/15-ц від 28.03.2016 року.

30.10.2018 до Селидівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області стягувачем подано заяви про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами №242/2931/15-ц та копії платіжних доручень про перерахування авансових внесків у розмірі 9104 гривні 86 копійок за подання виконавчих листів.

Повідомленнями головного державного виконавця Селидівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області за № 57555382 від 30.10.2018 року та за № 57554352 від 30.10.2018 року, виконавчі документи №242/2931/15-ц видані 28.03.2016 року повернуто без прийняття до виконання відповідно до вимог ст. 4 п.6 Закону України «Про виконавче провадження», так як на момент предявлення виконавчого листа не було перерахунку боргу в гривневому еквіваленті та відсутня довідка Національного банку України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавчий документ повинен відповідати вимогам, визначеним ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким вимогам, виконавчі документи (виконавчі листи) №242/2931/15-ц від 28.03.2016 року відповідають.

Пунктом 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону, якою передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною другою ст. 26 цього Закону передбачено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Як встановлено судом, скаржником (стягувачем) разом із заявою про примусове виконання судового рішення до Селидівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області подано копії платіжних доручень про перерахування авансових внесків у розмірі 9104 гривні 86 копійок.

Отже, посилання головного державного виконавця в повідомленнях про повернення виконавчих документів на п.6 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу повернення виконавчих документів без виконання є безпідставними та не ґрунтуються на Законі.

Крім того, суд звертає увагу, що ст. 26 Закону України не передбачено обовязок стягувача надавати разом із заявою про відкриття виконавчого провадження перерахунок боргу в гривневому еквіваленті та довідку Національного Банку України.

Суд наголошує, що п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. За вказаною нормою Закону державний виконавець має право самостійно звернутися до відповідного державного органу із вимогою про надання довідки про офіційний курс відповідної валюти, а також самостійно перерахувати борг у валюту гривня України.

Таким чином, державний виконавець Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 неправомірно вчинив дії щодо повернення виконавчих документів без прийняття до виконання, а тому, повідомлення № 57555382 від 30.10.2018 року та за № 57554352 від 30.10.2018 року підлягають скасуванню.

Як зазначено у ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим, суд не вбачає підстав для зобов'язання державного виконавця або іншої посадової особу органу державної виконавчої служби усунути порушення, оскільки постановами приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_4 від 22 та 23 листопада 2018 року відкриті виконавчі провадження за виконавчими листами №242/2931/15-ц від 28.03.2016 року. Порушене право скаржника, на час ухвалення рішення, поновлено.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 268, 447-451 ЦПК України, суд,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення головного державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 № 57555382 від 30.10.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення головного державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 30.10.2018 року № 57554352 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 04.02.2019.

Суддя О.В. Любчик