Дата документу 18.12.2019
Справа № 937/8345/19
Провадження № 2/937/3655/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд у складі:
головуючого судді Фоміна В.А.,
за участю секретаря Захарової І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що позивач є власником вищевказаного житлового будинку на підставі договорів купівлі-продажу частини житлового будинку, який був укладений з відповідачем як колішнею власницею зазначеного майна, яка також представляла інтереси колишнього співвласника будинку ОСОБА_3 . Відповідач в будинку не проживає з 27 березня 2017 року, її особисті речі в ньому відсутні, претензій щодо проживання в будинку вона не пред`являла. Реєстрація місця проживання відповідача у належному позивачу будинку перешкоджає їй вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Позивач у судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
На підставі договорів купівлі-продажу частин житлового будинку від 20 березня 2017 року, посвідчені приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Малихіною Т.А., зареєстровані в реєстрі за № 248 та 256 позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями вказаних договорів /а.с.6-7, 9-10/, а також підтверджується копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.8, 11/.
Як вбачається з доданої до матеріалів справи довідки від 04 жовтня 2019 року, виданої головою квартального комітету, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , однак не мешкає за вказаною адресою з 27.03.2017 року /а.с.12/.
Судом встановлено, що у зв`язку з реєстрацією відповідача у належному позивачу будинку, остання не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 279, 280-285 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В.А.Фомін