Справа 712/468/19
Провадження №2-о/712/32/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого судді - Пироженко В.Д.

за участі секретаря - Жук О.М.

за участі заявника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08.01.2019 року звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника ОСОБА_3, яку обґрунтувала тим, що вона проживає в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Разом з нею в квартирі проживає її донька Григор?єва ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що її син ОСОБА_3 систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї, наносить тілесні ушкодження, б?є, погрожує та вчиняє сварки, робить її життя нестерпним, вчиняє щодо неї фізичний, психологічний та економічний тиск. Крім цього, ОСОБА_3 не сплачує комунальні послуги за користування квартирою, є рішення суду про стягнення з нього частини витрат за оплату комунальних послуг за період з 01.01.2012 року по 20.08.2015 року в сумі 1588,62 грн., які на даний час з нього не стягнено, що підтверджується довідкою з виконавчої служби від 31.08.2018 року № 226. Також не сплачує аліменти на її утримання, які визначені рішенням суду та має заборгованість в розмірі 18657,51 грн. Раніше його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за насильство в сім?ї. Також зазначає, що вона неодноразово зверталася до СВ Черкаського відділу поліції ГУНП В Черкаській області із заявами з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень та з інших випадків домашнього насилля, які регулярно відбувалися в 2016, 2017 та в 2018 роках. За даними фактами слідчим відділом 31.01.2017 року були внесені відомості до ЄРДР за № 100000974, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, по якому на даний час проводиться досудове розслідування. Також вона зверталася до медичних установ для отримання медичної допомоги та для судово-медичної експертизи для встановлення наявності тілесних ушкоджень та визначення їх ступеню.

За вказаних обставин ОСОБА_1 просить видати відносно ОСОБА_3 обмежувальний припис, яким заборонити йому строком на 6 місяців перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею за адресою: АДРЕСА_2; заборонити строком на 6 місяців ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2; заборонити ОСОБА_3 строком на 6 місяців особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_3 строком на 6 місяців вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1, або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник та її адвокат ОСОБА_2 подану заяву підтримали та просили її задовольнити, з підстав, що у ній наведені.

Заінтересована особа (кривдник) ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису не визнали, вважають, що вона не підлягає задоволенню, оскільки обставини, наведені у ній, не відповідають дійсності, будь-якого домашнього насильства стосовно своєї матері він не вчиняв. Зазначив, що з боку матері постійно лунають погрози на його адресу, провокуються конфлікти та бійки, тому просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки вона не підтверджується належними та допустимими доказами.

Вислухавши пояснення заявника та її адвоката, заінтересовану особу та його адвоката, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 518 від 28.08.1996 року ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1. Разом з нею у квартирі проживають члени сім?ї: її донька Григор?єва ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб № 10269 від 26.11.2014 року.

Судом встановлено та не заперечувалося в судовому засіданні сторонами, що між заявником та кривдником виникають конфлікти з приводу спільного проживання в одній квартирі АДРЕСА_1.

Заявниця стверджує, що між нею та ОСОБА_3 напружені та неприязні стосунки, спостерігається факт домашнього насильства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами щодо конфлікту із сином ОСОБА_3 та нанесення їй тілесних ушкоджень. За даними фактами протягом 2014-2016 р.р. Черкаським відділом поліції ГУНП в Черкаській області були внесені відомості до ЄРДР за № 0001320, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 125 КК України.

Також в матеріалах справи наявні копії довідок та виписок із медичних установ, на підтвердження того, що ОСОБА_1 систематично звертається до лікарів, зокрема, внаслідок нанесення їй тілесних ушкоджень сином ОСОБА_3

Крім того, в своїй заяві ОСОБА_6 посилається на те, що її син ОСОБА_3 не сплачує комунальні послуги, внаслідок чого з нього рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.06.2013 року стягнено на її користь понесені витрати по оплаті квартирної плати та плати за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2012 року по 20.08.2015 рік в сумі 1588,62 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього 1832,22 грн. Наявність зазначеної заборгованості у ОСОБА_3 підтверджується довідкою Соснівського ВДВС міста Черкаси від 31.08.18 № 266. Також ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1, яка станом на 01.10.2018 року становить 18657,51 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Також в матеріалах справи наявний лист Міського центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради в якеому зазначено, що між ОСОБА_1 і сестрою з одного боку та сином з іншого відбуваються конфлікти через різні погляди на ведення домашнього господарства, користування житловим приміщенням, побутовими приладами, які спричинені відсутністю мінімального особистого простору через те, що сімя проживає в однокімнатній квартирі. Конфлікти тривають багато років і, як зазначила ОСОБА_1, має на меті виселення сина. Налагоджувати стосунки з сином не вважає за потрібне. ОСОБА_1Вю висловила своє бажання, що, через зневажливе ставлення до неї, ОСОБА_3 має залишити домівку та, як дорослий чоловік, розпочати жити окремо.

02.11.2015 р. під час консультації ОСОБА_3 заявив, що не вчиняє насильницькі дії ні до матері, ні до сестри. Мати бажає усунути його з житла та зробити таким чином подарунок сестрі - квартиру; від матері він зазнає утисків, які спрямовані на виживання його з житлової площі; всі виклики міліції є безпідставні.

03.11.2015 р. ОСОБА_1 наголосила, що, якщо рішення касаційного суду не задовольнить її вимоги, вона і надалі буде шукати шляхи виселення сина.

04.11.2015 р. ОСОБА_7 під час консультації заявила, що їй шкода брата , але його виселення це єдиний вихід із ситуації, що склалась. Їй не подобається те, що брат приносить речі зі смітника, користується її власними побутовими приладами; вона підкреслила, що вона має можливість та здібності заробляти гроші та винаймати власне житло.

В матеріалах справи наявні відповіді Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції щодо звернень ОСОБА_1 щодо неналежного виконання своїх службових обов?язків працівниками Управління патрульної поліції в місті Черкаси ДПП, в яких зазначено, що співробітники управління патрульної поліції Чеоркаської області ДПП, діяли в межах чинного законодавства.

В судовому засданні допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які являються дільничими інспекторами району, де проживають сторони.

Старший дільничий інспектор Кисленко В.В. пояснив, що ОСОБА_1 постійно звертається із заявами про насильство в сім?ї, однак, така інформація не підтверджується. Їй неодноразовов пропонувалось вирішити даний конфлікт шляхом приватизації квартири та продажу її з можливістю вирішення питання про житло з сином, проте остання відмовилась. Вона характеризується сусідами негативно, скандальна жінка, постійно провокує ОСОБА_3 Натомість свідки, сусіди зазначили, що ОСОБА_3 порядна людина, допомагає в благоустрої будинку, не пє, не курить, веде нормальний спосіб життя, сусіди про нього відзиваються добре.

Аналогічні покази в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_8

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_3 товариський, в побуті скромний, алкогольних напоїв та наркотичних засобів не вживає, активно приймає участь в благоустрої будинку. Також зазначив, що чув сварки в їх сімі?ї, однак, не бачив, щоб ОСОБА_3 бив свою матір ОСОБА_1

Оцінюючи письмові докази, долучені заявником, в якості підтвердження звернення до працівників поліції з приводу застосування до неї зі сторони ОСОБА_3 психологічного та фізичного насильства, суд вважає, що самі по собі звернення із відповідними заявами не можуть підтвердити факт застосування такого насильства.

За змістом п.3 та п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдником визнається особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

При цьому, згідно з положенням п.7 ч.1 ст.1 цього Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Статтею 16 вищезазначеного закону передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі.

До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 2 - це усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Заявник в судовому засіданні стверджувала, що відносно ОСОБА_3 розпочато кримінальне провадження № 100000974, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) та на даний час по кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування.

Однак, обвинувального акту суду не надано, рішення судом щодо зазначеного кримінального провадження і дій ОСОБА_3 на час розгляду заяви ОСОБА_11 про видачу обмежувального припису прийнято не було.

В судовому засіданні був оглянутий диск телевізійної програми від 09.07.2018 року «Сімейна війна». В даному сюжеті журналістами були допитані сторони, а також сусіди надавали коментарії стосовно як журби Г.В., так і її сина ОСОБА_3, які відзивались про ОСОБА_3 позитивно та вказували на те, що ОСОБА_1 уже виселяла свого сина з квартири по рішенню суду. Син довгий час проживав в підвалі будинку до того часу, коли рішення суду про його виселення не було скасовано апеляційною інстанцією.

Враховуючи те, що заявником не надано суду належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства на час звернення до суду щодо ОСОБА_1, а отже і не доведено, що ОСОБА_3 є кривдником відносно своєї матері.

Також, заявником не обґрунтовані ризики, які можуть настати у разі незастосування відносно ОСОБА_3 обмежувального припису і його максимального строку.

Дослідив надані докази, суд вважає, що вони не містять достатньої інформації, що саме заінтересована особа вчинив домашнє насильство та є беззаперечним кривдником, а підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника у зв'язку з відмовою у видачі обмежувального припису, відсутні.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4,13, 82, 263, 265, 350-1 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересована особа: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2,) про видачу обмежувального припису стосовно кривдника відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В.Д. Пироженко

Повний текст рішення виготовлений 04.02.2019 року.