Справа № 323/321/19
Провадження № 2/323/234/19
У Х В А Л А

іменем України

04.02.2019 р. м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Плечищева О.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Оріхівська міська рада про визнання права власності на спадкове майно (будинок),-

ВСТАНОВИЛА:

01 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Оріхівська міська рада про визнання права власності на спадкове майно (будинок).

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч.2 ст.8 ЗУ "Про судовий збір", мотивуючи свої вимоги тим, що вона є особою пенсійного віку та малозабезпеченою особою, отримує мінімальну пенсію, яку витрачає на продукти харчування та ліки, інших додаткових доходів за 2018 рік в неї не було.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. При цьому суддя враховує, що вищевказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення позивача від сплати судового збору.

Також, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (рішення від 19.06.2001 року Справа "Креуз проти Польщі" (CASE OF KREUZ v. POLAND) - заява N 28249/95), де суд дійшов висновку, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Крім того, вказаними нормами визначено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору.

Таким чином, для забезпечення права позивача в доступі до правосуддя, суд вважає за можливе відстрочити позивачу сплату судового збору у справі за її позовом до ухвалення судового рішення у даній справі.

На підставі ст. 136 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Оріхівська міська рада про визнання права власності на спадкове майно (будинок) - задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у справі за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Оріхівська міська рада про визнання права власності на спадкове майно (будинок) до ухвалення судового рішення у даній справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя: Плечищева О.В.