Справа № 569/9317/19
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Тимощука О.Я.,
при секретарі Рибачик О.А.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Висоцького Ю.В.,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/16153/18 від 01.03.2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 гривень щомісячно, починаючи з 31 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини є недостатнім, незначним і не забезпечує її нормальний розвиток.

Дитина з народження хворіє. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста № 6356 встановлений діагноз: розлади, пов`язані з психологічним розвитком; ураження головного мозку неуточненої етіології, синдром затримки мовленнєвого та стато-кінетичного розвитку (консультаційний висновок спеціаліста № 6394); лікворно-гіпертензійний синдром, гіпоплазія мозолистого тіла, сповільнення мелінізації білої речовини (дані обстеження МРТ від 06.06.2018 року); недоношеність 27 тижнів, гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, синдром церебрального пригнічення ВШК ІІ ст., неонатальна жовтяниця (виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 5121). Згідно з відповіддю на запит № 01-02/204-01 від 04.04.2019 р., наданої комунальним некомерційним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги Центральний Рівненської міської ради, син сторін перебуває на обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 4 КНП ЦПМСД Центральний РМР з народження; має вади фізичного та психічного розвитку. Враховуючи ці обставини, вона постійно несе додаткові витрати на лікування сина.

На даний час вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку та здійснює постійний догляд за сином. Просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 43 268,00 гривень.

Позивач та її представник адвокат Висоцький Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, його виклик в судове засідання на 23.12.2019 року здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 12 грудня 2019 року.

Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди позивача.

Заслухавши думку позивача та її представника адвоката Висоцького Ю.В., дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 23).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01.03.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1 200 грн. щомісячно, починаючи з 31 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 81986 від 22 червня 2018 року виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за місцем проживання матері - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Із наданих суду медичних документів вбачається, що син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має вади фізичного та психічного розвитку (а.с. 16,17,18,19,20,21).

У зв`язку з необхідністю постійного лікування дитини позивачкою були понесені значні витрати на лікування сина. Зокрема, 39 714 грн. 55 коп., що підтверджено наданими суду фіскальними чеками, 1 530 грн. на купівлю ортопедичних босоніжок та спеціальних медичних тапочок, що підтверджується товарними чеками (а.с. 27-89). Окрім того, позивачкою понесено значні витрати на оплату послуг таксі, так як вона не могла по-іншому перевозити дитину та всі необхідні речі в лікарню. Сума таких витрат становить 2 024 гривні, що підтверджено довідкою вих. № 10-710 від 13.03.2019 року (а.с. 6, 7-14).

В судовому засіданні позивачка зазначила, що витратила на лікування дитини значно більше коштів, проте нею не було збережено відповідних чеків. Окрім того, просить стягнути з відповідача повну вартість понесених додаткових витрат на дитину, а не половину, оскільки знаходиться в соціальній відпустці по догляду за дитиною і об`єктивно не може отримувати дохід під час вказаного періоду, а тому, вважає що суд не може застосовувати принцип рівності батьків щодо обов`язку рівної участі в утриманні дитини під час вказаного періоду.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В правовій позиці Верховного Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів на аліменти, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Таким чином, доведенню підлягає наявність у дитини хронічної хвороби та потребою в лікуванні, що є особливими обставинами і є підставою для стягнення з іншого із батьків додаткових витрат.

Суд звертає увагу на те, що в порядку ст. 185 СК України, позивачка, яка звертається до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину повинна надати суду документальні докази фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та їх документальне обґрунтування. Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати, в даному випадку, на лікування і свідчать про необхідність стягнення додаткових витрат на дитину, розмір яких повинен обґрунтовуватись відповідними фінансовими документами (листами-призначеннями лікарів, чеків на придбання ліків, квитанцій про оплату звернення до консультацій лікарів тощо), довідками медичних закладів про вартість медичних послуг, витрат на лікування, рецептами лікарів, рахунками.

А тому, суд враховує, що хвороба дитини обумовлює додаткові витрати, які у розумінні ст. 185 СК України підлягають присудженню з того з батьків, хто не брав участі у таких витратах.

Позивачкою надано чеки про придбання ліків, ортопедичного взуття на суму 43 268 грн. (а.с. 6, 7-14, 27-89) та надано копії медичних епікризів, згідно яких призначалися для лікування дитини придбані позивачкою ліки (а.с. 116,117,118,119,120,121-122,123,124,125,126).

В зв`язку з цим, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки половину понесених додаткових витрат в розмірі 21 634.00 грн. (43 268,00 грн. : 2 = 21 634,00 грн.), які підтверджені наданими позивачкою чеками.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення; а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведену норму, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 150, 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 7, 10, 76, 81, 141, 244-245, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 21 634 (двадцять одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) в прибуток держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук