У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Дроботько Ольги Василівни, про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Дроботько О.В., звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

До матеріалів позовної заяви стороною позивача було додано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом спору. В обґрунтування даної заяви, представник позивача вказує на те, що на право власності на дану квартиру оформлено на відповідача по справі, а тому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вразі відчуження відповідачем даного майна.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.1, ч.1, ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову заявником обґрунтована, наявна необхідність вжиття заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на квартиру, оскільки повідомлені обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Крім того враховуючи те, що предметом розгляду справи є поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання за позивачем та відповідачем по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 , тому суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на дану квартиру, що є предметом розгляду справи.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Дроботько Ольги Василівни, про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , складається з 3-х кімнат, загальна площа - 96,1 кв.м., житлова площа - 54,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 20.05.2014 року, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденко В.О., зареєстровано в реєстрі за № 758.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник позивача - адвокат Дроботько Ольга Василівна, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: О.М. Панченко