ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/5481/18

провадження № 22-ц/4809/1055/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представник ОСОБА_1 - адвокат Калінка-Бондар О. Б.

представник ОСОБА_2 - адвокат Романюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Калінки-Бондар Олександри Богданівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.04.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про виключення запису про батьківства.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 21.10.2000р. по 01.04.2010р. перебували у шлюбі з відповідачем по справі.

В період шлюбу у сторін народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2010р. з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2009 року до повноліття доньки, а з ІНФОРМАЦІЯ_4 року продовжити стягнення на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що не може бути батьком - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на час її зачаття перебував у відрядженнях.

Просив суд виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 1167 від 07.12.2006 року Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.04.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що суд призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, в той час як фактично справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження. Також зазначено , що суд першої інстанції не надав належної оцінки висновку експерта та не врахував допущених експертом порушень при проведенні експертизи та складанні експертного висновку.

Разом з апеляційної скаргою адвокатом Калінкою-Бондар О.Б, яка представляє інтереси ОСОБА_1 подано клопотання про призначення повторної судово-медичної генетичної експертизи.

До суду апеляційної інстанції надано відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому вона заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що під час підготовчого судового засідання саме позивачем було заявлено клопотання про призначення по справі судово-генетичної експертизи, будь-які додаткові докази позивачем ні під час підготовчого судового засідання, та під час судового розгляду не подавалися, клопотання про витребування доказів судом, позивачем не заявлялися. Суд першої інстанції ретельно перевірив порядок проведення експертизи. Позивач не не надав жодного доказу, що експертний висновок є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст.. 102 ЦПК України.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08.08.2019 року у задоволенні клопотання адвоката Калінки-Бондар Олександри Богданівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 про призначення повторної судово-медичної генетичної експертизи - відмовлено.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 157 від 01 квітня 2010 року (а.с.14).

З свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що її батьками є сторони по справі (а.с.15).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2010 з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2009 року до повноліття доньки, а з ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку.

За клопотанням позивача, судом призначена судово-медична експертиза з використанням аналізу ДНК, проведення якої доручено експертам Бюро судово-медичної експертизи головного управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації.

Згідно висновку експерта № 403 від 18.12.2018 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно HummelKatall«BiostatistischeAbstammugsbegutachungmitblutgruppenbefundenStuttgart» 1971, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 практично доведено (38-41).

Представник позивача надав суду першої інстанції клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи з використанням аналізу ДНК, з тих підстав, що у висновку експерта № 403 від 18.12.2018 зазначено, що свідоцтво Юрченко О.В. отримала тільки 04.12.2018, а інформація про наявність інших свідоцтв у висновку відсутня, а тому на момент проведення експертизи Юрченко О.В. не мала необхідного свідоцтва про кваліфікацію судового експерта з правом проведення судово-медичної експертизи за спеціальністю «судово-медична імунологія».

Судом витребувані належним чином завірені копії документів експерта імунолога Юрченко О.В, які дають право на проведення зазначеної експертизи.

На запит суду від експерта надійшла відповідь з якої вбачається, що Порядок присвоєння кваліфікаційних класів судовим експертам передбачено наказами Міністерства охорони здоров`я № 199 від 31.10.1995 «Про затвердження Положення про кваліфікаційні класи судових експертів бюро судово-медичної експертизи» та наказом № 52 від 18.02.1997 «Про затвердження Положення про експертно-кваліфікаційні комісії бюро судово-медичної експертизи», які втратили чинність 13.11.2018 на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я № 1361 від 20.07.2018 «Про затвердження нормативно-правових актів щодо проведення атестації та присвоєння кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів судово-медичним експертам та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів судово-медичних експертів», яким було змінено порядок присвоєння кваліфікації та кваліфікаційних класів судово-медичним експертам.

На підставі вищевикладених нормативно-правових актів судово-медичному експерту Юрченко О.В. 16.12.2015 протокол № 4 на засіданні експертно-кваліфікаційної комісії Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи присвоєно III кваліфікаційний клас судового експерта.

Відповідно до сертифікату № 000711, який виданий Юрченко О.В. 08.01.2015, вона атестувалась 26.12.2014 на визнання знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Одеському національному університеті. Наказом № 15-с, по Одеському національному медичному університеті від 08.01.2015 їй підтверджено звання спеціаліста за спеціальністю «судово-медична імунологія», яка дійсна до 08.01.2020.

Крім того, Юрченко О.В. 04.12.2018 видано свідоцтво № 0016, про те, що рішенням експертно-кваліфікаційної комісії Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, підтверджено кваліфікацію судового експерта з правом проведення судово-медичної експертизи за спеціальністю «судово-медична імунологія», яке дійсне до 04.12.2023р.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що твердження представника позивача про відсутність у експерта права на проведення судово-медичної експертизи за спеціальністю «судово-медична імунологія» безпідставні.

Суд першої інстанції посилаючись на норми матеріального права , які регулюють спірні правовідносини, зокрема частини 1, 2, 3 статті 136 СК України , пункт 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ , щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, зазначив, що оцінивши зібрані по праві докази , суд приходить до висновку , що позов є не об`грунованним і відповідно не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами частин 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В апеляційній скарзі зокрема зазначено, що судом першої інстанції при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, оскільки справа розглядалась в спрошенному порядку, а не як того вимагає цивільно процесуальний кодекс України в загальному порядку.

Апеляційний суд перевірив зазначені доводи і дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до наданих доказів в загальному порядку, що підтверджується матеріалами справи, зокрема ухвалою суду першої інстанції про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження по справі від 28.08.2018 року. Підготовче судове засідання призначено на 25.09.2019 року.

Під час судового засідання, 25.09.2019 року за клопотанням позивача призначено судово - медична експертиза. Справа розглядалась за участі сторін.

Відсутність в матеріалах справи ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не впливає на розгляд справи по сутті , оскільки обставини судом першої інстанції встановлені , пояснення сторін прийняті до уваги та надано оцінку доказам наданих на підтвердження та заперечення позову. Права сторін при розгляді справи не були порушені. Зазначені доводи не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги в частині , щодо застосування судом першої інстанції норм матеріального права, недотримання норм процесуального права, неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для справи в тому числі внаслідок неправильної оцінки доказів - не знайшли свого підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі , однак шлюб розірвано, що підтверджується записом в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. (актовий запис за № 157 від 01 квітня 2010 року) (а.с.14).

З свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що її батьками є сторони по справі (а.с.15).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2010 з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2009 року до повноліття доньки, а з ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

За змістом зазначеної норми сімейного права, при оспорені батьківства вирішальним є встановлення кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини, та цією дитиною.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006, оспорити батьківство мають право: особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2009 року ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

10.07.2009 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та просив виключити відомості про батьківство - ОСОБА_1 з актового запису №1167 від 07.12.2006 року Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про народження - ОСОБА_4 та призначення по справі судово - генетичну експертизу.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2010 року роз`єднано у самостійні провадження позовна заява про стягнення аліментів та позовна заява про оспорювання батьківства.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2010 року позовну заяву про оспорювання батьківства залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся з позовом до ОСОБА_4 про виключення запису про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №1167 від 07.12.2006 року Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про народження ОСОБА_4 .

З матеріалів справи вбачається, що за клопотанням позивача під час підготовчого судового засідання , судом першої інстанції призначена судово-медична експертиза з використанням аналізу ДНК, проведення якої доручено експертам Бюро судово-медичної експертизи головного управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації.

Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда провадження по справі поновлено , справа призначена до розгляду на 18.01.2019 року.

Згідно висновку експерта № 403 від 18.12.2018 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,99% ( а. с. 38-41).

Представником позивача 18.01.2010 року заявлено клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи , мотивуючи своє клопотання тим, що висновок експерта є неякісним, необґрунтованим, суперечить матеріалам справи та викликає сумнів в його правильності виходячи з того, що з висновку експерта №403 видно, що провела експертизу судовий експерт-імунолог Юрченко О.В. яка не мала на час проведення експертизи підготовки з судово- медичної імунології, не мала необхідного свідоцтва про кваліфікацію судового експерта з правом проведення судово-медичної експертизи за спеціальністю «судово- медична імунологія». Зазначено, що експертиза №403 проведена у порушення вимог п.1.4. Правил проведення судово - медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, неповноважною на те особою, а тому висновок експерти викликає сумніви щодо його правильності та потребує проведення повторної експертизи.

Інші доводів для проведення повторної експертизи в клопотанні не зазначені.

Суд першої інстанції для встановлення обставин викладених в заяві ухвалою від 18.01.2019 року витребував у Бюро судово медичних експертиз головного управління охорони здоров`я медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації інформацію про наявність свідоцтва про кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової - медичної експертизи за спеціальністю» судово-медична імунологія» у Юрченко О.В. на момент проведення експертизи, а саме на 26.11.2018 року.

Ухвалою від 21.02.2019 року суд першої інстанції відмовив у задоволені клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу суду першої інстанції Київським міським клінічним бюро судової-медичної експертизи направлені підтверджуючі документи , що станом на 26.11.2018 року, експерт Юрченко О . В. мала повноваження на проведення експертизи. ( а.с. 76-82).

Таким чином вбачається, що підстави для призначення повторної експертизи в суді першої інстанції були відсутні.

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи апеляційної скарги в частині, що висновок експерта № 403 від 18.12.2018 зроблений з порушенням процедури проведення такого типу експертизи та вимог складання висновку експерта і дійшов висновку , що зазначені доводи є необґрунтованими.

Висновок експерта відповідає вимогам п.2.5-2.5.5 Правил №6 від 17.01.1995р проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово - медичної імунології бюро судово-медичної експертизи.

Посилання , що зразки крові , які були відібранні у сторін та дитини, розподілились експертом на паперові фільтри, а не на стерильні марлі, як того вимагають правила проведення такого виду експертиз в даному випадку є необґрунтованим, оскільки п.3.2 Правил в даному випадку не застосовується, оскільки зазначений пункт правил регламентує дослідження крові та біологічних матеріалів вилучених з трупів.

Відповідно до п.3.3.1. Правил - в експертизах спірного батьківства, спірного материнства та підміни дітей залишок зразків біологічного матеріалу знищується у відділеннях одразу після експертизи.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Калінки-Бондар Олександри Богданівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.04.2019 року - залишити без змін.

Текст постанови складено 16. 08.2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: