Справа№591/6113/19
Провадження №2/592/4845/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черей С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Сумської міської ради (м. Суми пл. Незалежності, 1, ) про скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду та уточнені позовні вимоги мотивує тим, що у відповідності до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.09.2014 р., ОСОБА_1 (далі-Позивач) є власником житлового будинку із господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , що у свою чергу підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 18.09.2014 р., зареєстровано у реєстрі за № 812 (далі-Договір), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.09.2014 р., Технічним паспортом, та інформаційною довідкою. П. 1 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.09.2014 р., визначено, що Позивачка купила житловий будинок з прибудовою та нежитловими господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0583 га, кадастровий номер :22:024:0013. Право власності на зазначену вище земельну ділянку не зареєстровано, що підтверджується Договором. З метою приватизації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку визначеному чинним законодавством України, Позивачка звернулася до землевпорядної організації, якою під час виготовлення Технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, було виявлено, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до рішення Виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів № 533 від 19.08.1993 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок», була передана у приватну власність ОСОБА_2 , що підтверджується Архівним витягом із рішення Виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів № 533 від 19.08.1993 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок».

Згідно облікових даних станом на 01.01.2013 р. право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстровано (державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку не видавався), що підтверджується листом від 19.08.2019 р. № 1211/115-19.

У зв`язку із передачею у приватну власність ОСОБА_2 , згідно рішення Виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від 19.08.1993 р № 533 (дод. 1 пункт 231) земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , призвело до неможливості здійснити приватизацію Позивачкою, вищевказаної земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно Позивачки, що призводить до порушення законних прав та інтересів Позивачки, що визначенні чинним законодавством України.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Надав відзив на уточнену позовну заяву, в якому зазначив, що Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 19.08.1993 року № 533 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» земельна ділянка площею 0,06 га за адресою АДРЕСА_2 була передана в приватну власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд. Рішення Виконавчого комітету від 19.08.1993 року № 533 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» є документом, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,06 га за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до частини 1 статті 120 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Отже, з 18.09.2014 року до Позивачки перейшло право на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Наявність рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 19.08.1993 року № 533 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок», яким земельна ділянка площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_2 була передана в приватну власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд робить неможливим документальне оформлення позивачкою свого права на цю земельну ділянку. Враховуючи викладене, Виконавчий комітет Сумської міської ради не заперечує проти скасування пункту 231, додатку 1 до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 19.08.1993 року № 533 щодо передачі земельної ділянки площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 , в приватну власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина перша статті 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до п.п. 1 п. «а» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів.

Згідно із ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.09.2014 р. серії НАЕ 071225, ОСОБА_1 є власником житлового будинку із господарськими будівлями по АДРЕСА_2 .

П. 1 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.09.2014 р., визначено, що Позивачка купила житловий будинок з прибудовою та нежитловими господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0583 га, кадастровий номер :22:024:0013.

Згідно рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 19.08.1993 року №533 передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 .

Ч. 1 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому необхідно скасувати рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 19.08.1993 року №533 у частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 , земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 200, 206, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити.

Скасувати рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 19.08.1993 року №533 у частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 , земельної ділянки за адресою за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Литовченко