Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 607/12375/16-ц

провадження № 61-1326св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, у складі судді Сташків Н. М., від 27 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області, у складі колегії суддів: Дикун С. І., Парандюк Т. С., Храпак Н. М., від 06 грудня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття карткового рахунку.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 жовтня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття карткового рахунку № від 28 жовтня 2014 року. ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконував свої зобов`язання за вказаним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, у тому числі: 5 748, 00 грн технічний овердрафт (заборгованість) за картковим рахунком; 3 540, 77 грн відсотки за овердрафтом за період з 30 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року, нараховані відповідно до пункту 13 Умов та тарифів обслуговування карткового рахунка, які діяли до 01 грудня 2015 року; 2 615, 98 грн пеня за несплаченим овердрафтом (заборгованістю) за період з 27 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року, нарахована відповідно до пункту 7.1.1 договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 5 652, 24 грн пеня за технічну заборгованість (відсотки) за період з 31 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року, нарахована відповідно до пункту 13.1 умов, які почали діяти з 01 грудня 2015 року.

Із урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити, стягнути із відповідача зазначену заборгованість.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2017 року позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в місті Тернополі заборгованість за договором про відкриття карткового рахунку № від 28 жовтня 2014 року у сумі 15 144, 77 грн, у тому числі 5 748, 00 грн заборгованості за овердрафтом, 3 540, 77 грн нарахованих та несплачених відсотків за овердрафтом, 203, 76 грн пені за несплаченим овердрафтом, 5 652, 24 грн пені за технічну заборгованість (відсотки). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку. З 01 грудня 2015 року банком змінено умови та тарифи обслуговування карткового рахунка, і згідно з новими умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка (приватні картки) передбачено пеню за прострочення погашення технічної заборгованості у розмірі 73 % річних (пункт 13.1). Представник відповідача не заперечив, що зміна умов та тарифів обслуговування карткового рахунка відбулася відповідно до пункту 3.3 договору, не оспорював порядку такої зміни, та вказав, що ОСОБА_1 погодився з новими умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка. Банком правомірно нараховано заборгованість за кредитним договором, а також штрафні санкції. Враховуючи положення частини другої статті 258 ЦК України, позовні вимоги про стягнення неустойки (штрафу) підлягають до часткового задоволення в межах річного строку позовної давності.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 06 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 жовтня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права. При вирішенні справи суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем боргових зобов`язань перед кредитором. Стягуючи з відповідача на користь позивача 5 652, 24 грн пені за технічну заборгованість (відсотки) за період з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року, міськрайонний суд правомірно виходив із того, що саме такий вид пені в установленому розмірі підлягав до стягнення відповідно до умов та тарифів обслуговування карткового рахунку, що діють з 01 грудня 2015 року.

Доводи відповідача про те, що розрахунок спірної пені суперечить пункту 7.1.1 договору про відкриття карткового рахунку від 28 жовтня 2014 року визнані безпідставними, оскільки матеріалами справи стверджується, що розмір пені, визначеної згаданим пунктом 7.1.1 договору, з 01 грудня 2015 року не нараховувався, натомість з 01 грудня 2015 року були змінені умови та тарифи обслуговування карткового рахунка. Пунктом 11.1 договору визначено, що зміни та доповнення до цього договору, окрім змін до умов та тарифів обслуговування карткового рахунка, які набирають чинності у порядку, визначеному пунктом 3.3 цього договору, можуть бути внесені тільки у письмовій формі, а саме шляхом укладення додаткових угод. А оскільки зміни були внесені саме до умов та тарифів обслуговування карткового рахунка, то укладення додаткових угод щодо цього не вимагається.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 06 грудня 2017 року та змінити рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 5 652, 24 грн пені за технічну заборгованість, відмовивши у задоволенні цих позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до положень статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається. Враховуючи положення пунктів 7.1.1 та 11.1 договору, висновки судів попередніх інстанцій є такими, що суперечать умовам договору, нарахування та стягнення з відповідача будь-якої неустойки у вигляді та у розмірах, які не передбаченні пунктом 7.1.1 договору, не відповідає умовам договору. Висновки судів щодо правомірності нарахування банком пені за ставкою, передбаченою умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка, зміненими з 01 грудня 2015 року, в порядку, встановленому пунктом 3.3 договору, суперечать вимогам закону та умовам кредитного договору.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року справу за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття карткового рахунку призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала відзив (заперечення) на касаційну скаргу

У поданих запереченнях на касаційну скаргу ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» посилається на те, що доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій, судами правильно застосовано норми матеріального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

28 жовтня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття карткового рахунку № (далі договір).

Відповідно до пункту 2.1 договору банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 , проводить за цим рахунком операції, визначені положенням чинного законодавства України, нормативними документами банку та цим договором, видає клієнту картку, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором, у тому числі згідно з умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка.

Згідно з пункту 2.4 договору за користування овердрафтом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані банком за процентною ставкою, визначеною умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка.

Підпунктом 1.1.21 договору встановлено, що овердрафт - це короткостроковий кредит, що надається банком клієнту у разі, якщо сума операцій за картковим рахунком перевищує розмір витратної суми (зокрема, у випадках, коли операція здійснюється без авторизації, коли розрахунки за операцією виконуються у валюті, відмінній від валюти карткового рахунка тощо). Розмір овердрафту складає різницю між сумою відповідної операції за картковим рахунком та розміром витратної суми.

Згідно з пунктом 3.3 договору умови та тарифи обслуговування карткового рахунка можуть бути змінені за згодою сторін. Відповідне погодження таких змін здійснюється шляхом повідомлення банком клієнта про внесення таких змін (включення відповідної інформації у виписку за картковим рахунком не пізніше ніж за 30 календарних днів до дня введення в дію таких змін вважається належним повідомленням клієнта). При цьому зміни вважаються погодженими клієнтом, якщо він не повернув усі картки до банку до дня введення зазначених змін.

Відповідно до пункту 11.1 зміни та доповнення до договору, окрім змін умов та тарифів обслуговування карткового рахунка, які набирають чинності в порядку, визначеному пункту 3.3 договору, можуть бути внесені тільки в письмовій формі, а саме шляхом укладення додаткових угод до договору.

Згідно з пунктом 4.3.3 банк має право змінювати умови та тарифи обслуговування карткового рахунка, повідомивши про це клієнта, в порядку, визначеному договором.

Підпунктом 4.2.3 договору передбачено обов`язок клієнта отримувати виписки за картковим рахунком не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, шляхом особистого звернення до банку, або засобами електронної пошти, або із застосуванням системи дистанційного обслуговування.

Відповідно до пункту 5.3 договору нарахування процентів за користування клієнтом овердрафтом здійснюється банком у валюті карткового рахунку щомісяця, в останній банківський день місяця, виходячи з фактичної заборгованості за овердрафтом на початок кожного календарного дня поточного місяця, розміру процентної ставки, визначеної умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка, фактичної кількості календарних днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних дніву поточному році. Нарахування процентів за користування овердрафтом банк здійснює починаючи з першого календарного дня, наступного за днем виникнення овердрафту, по день погашення овердрафту (включно).

Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка, що є додатком № 3 до договору, передбачено ставку по офердрафту на картковому рахунку 0,2 % за кожний день (пункт 13).

Підпунктом 4.2.14 пункту 4.2 договору передбачено обов`язок клієнта у разі виникнення заборгованості за овердрафтом щоразу повертати таку заборгованість та сплачувати проценти за користування овердрафтом шляхом поповнення карткового рахунка до 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникла заборгованість за овердрафтом.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а саме: відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок для проведення операцій, видав відповідачу картку та надавав йому інші банківські послуги за вищевказаним рахунком; проте відповідач ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим й виникла вищенаведена заборгованість.

01 грудня 2015 року банком змінено умови та тарифи обслуговування карткового рахунка, за якими передбачено пеню за прострочення погашення технічної заборгованості в розмірі 73 % річних (пункт 13.1).

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За змістом частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно положень статті 57 ЦПК України, 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, із урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог кредитора про стягнення із відповідача отриманих у кредит грошових коштів, відсотків за користування коштами, пені. Правильність розрахунку заборгованості у цій частині відповідачем не оспорюється.

В той же час колегія суддів не може погодитись з судовими рішеннями у частині стягнення з відповідача пені за технічну заборгованість (відсотків) у розмірі 5 652, 24 грн.

Статтею 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частини перша, друга статті 638 ЦК України).

Згідно з абзацами другим та третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги у частині стягнення з відповідача пені (не плата за послуги, а санкція за порушення зобов`язання) за технічну заборгованість, яка в односторонньому порядку була встановлена банком в умовах та тарифах обслуговування карткового рахунка з 01 грудня 2015 року (73 % річних) в сумі 5 652, 24 грн є такими, що до задоволення не підлягають.

У зв`язку із частковим задоволенням касаційної скарги підлягають перерозподілу між сторонами витрати по сплаті судового збору: сума стягнутого судом першої інстанції судового збору підлягає зменшенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог із урахуванням частини судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної та касаційної скарг, яка підлягала стягненню на користь відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог за результатами касаційного перегляду.

Частиною першою статті 412 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 410, 412, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 06 грудня 2017 року у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 5 652, 24 грн пені за технічну заборгованість та судового збору скасувати.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 5 652, 24 грн пені за технічну заборгованість відмовити, зменшивши загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2017 року до 9 492,52 (дев`ять тисяч чотириста дев`яносто дві) грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 134 (сто тридцять чотири) грн.

Поновити виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2017 року у нескасованій за результатами касаційного перегляду частині.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович