Справа № 337/4683/18
Провадження № 2/337/306/2019
28 січня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Кучерук І.Г.
з участю секретаря Бессарабової Т.П.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Алієвича до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею,
Позивач ОСОБА_1звернувся до суду з позовом у якому вказав, що квартира АДРЕСА_1 належить йому та ОСОБА_3, в рівних частках, тобто по 1/2 частці, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.04.2018р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 Згідно з п.8 Договору ОСОБА_5 зобовязався зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих осіб до 17.05.2018р., однак узятих на себе зобовязань не виконав. До теперішнього часу у квартирі залишається зареєстрованою дочка ОСОБА_5 ОСОБА_2 - відповідачка по справі. Однак ОСОБА_2 в квартирі не проживає більше пяти років. Реєстрація ОСОБА_2 у квартирі має формальний характер, особисті речі, що належать їй, у квартирі відсутні. У звязку з тим, що відповідачка зареєстрована у квартирі, на неї нараховуються комунальні платежі, нарахування за газ, які змушений сплачувати самостійно, також не може оформити субсидію. Просить суд визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2.
Ухвалою від 09.11.2018 року було відкрито провадження по справі і визначена форма розгляду справи: за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У встановлений ухвалою від 09.11.2018 року строк відповідачці на подання відзиву, від відповідачки відзив не надійшов.
Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Відповідно до ст. 130 ч. 10 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, відзив на позов не надала, від отримання судової повістки відмовився не зявившись до органів пошти за її отриманням, хоча на офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 128 ч. 11 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Судом були використані можливі способи сповіщення відповідачки про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали.
Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Третя особа: ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що за позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрованого у реєстрі за №418, належить на праві власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_3.
Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Факт не проживання відповідачки у спірній квартирі, крім тверджень позивача, підтверджується актом від 08.10.2018 року ЖБК №12 «Запоріжсталь», письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, наданими до суду.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 є співвласниками спірної квартири, відповідач ОСОБА_2, не будучи власником вказаної квартири, зареєстрована в ній, у квартирі не проживає.
Статтею 156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналіз правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим житловим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Що відповідає правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.
Таким чином суд вважає, що вимоги позивача законні обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 5, 13, 89, 229, 247, 263-265, 279, 280, 354 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2.
Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Рішення може бути переглянуто Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцятиднів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлений 01.02.2019 року.

Суддя: