Дата документу 17.12.2019 Справа № 333/6145/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3776/19 Головуючий у 1-й інстанції: Михайлова А.В.
ЄУН№ 333/6145/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Комунарського відділення виробничого управління ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» Тихомирова С.О., генерального директора ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» Калояна А.В. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , генерального директора ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2019 року про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Зазначав, що є власником нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , в якому розміщено продовольчий магазин. Приміщення має відокремлену систему електропостачання. Протягом 2019 року за вказівкою відповідачів у приміщення магазину декілька разів припинялася подача електроенергії, що призвело до псування товару, відключення охоронної сигналізації тощо. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» 18 000 грн. на відшкодування майнової шкоди, 15 000 грн. моральної шкоди, 803 грн. судових витрат.

30.10.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд зобов`язати ОСОБА_2 генерального директора ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» та ОСОБА_3 начальника Комунарського відділення виробничого управління ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» невідкладно відновити подачу електроенергії в нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , у відповідності до затвердженої однолінійної схеми.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 , зобов`язано генерального директора ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» Калояна А.В. та начальника Комунарського відділення виробничого управління ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» Тихомирова С.О. невідкладно відновити подачу електроенергії в нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , у відповідності до затвердженої однолінійної схеми.

Не погоджуючись з ухвалою суду, генеральний директор ТОВ «Керуюча компанія «Мрія»Калоян А.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, скасувати заходи забезпечення та стягнути з ОСОБА_1 на його користь понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував того, що ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» не є постачальником електричної енергії та не має допуску та знань для відновлення електропостачання, а тому вказана ухвала суду не може бути виконана.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, доводи представника ОСОБА_2 , заперечення ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За положеннями частин першої, другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

- передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

- зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

- арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

- іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно із статтею 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, у тому числі, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, предмет і ціну позову, інші відомості, необхідні для вирішення питання про забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість зробити висновок, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що захід забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідачів невідкладно відновити подачу електроенергії в нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 у відповідності до затвердженої однолінійної схеми є необхідним для можливості виконання рішення суду по даній справі.

Проте такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону.

Суд першої інстанції не врахував, що предметом позову ОСОБА_1 є відшкодування майнової і моральної шкоди, а отже відновлення енергопостачання у нежитлове приміщення, власником якого є позивач, не може вплинути на можливість виконання судового рішення у випадку задоволення позов.

Поза увагою суду першої інстанції залишилася і та обставина, що відповідачі не є постачальниками електричної енергії, а тому не мають повноважень ні щодо припинення електропостачання, ні щодо його відновлення.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому на підставі ст.376 ЦПК України вона підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у обраний ним спосіб.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» Калояна Арама Ванікі задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2019 року у цій справі скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у зазначений ним спосіб відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) в рахунок відшкодування сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: