Справа № 643/9476/19
Провадження № 2/638/3783/19
11 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Цвіри Д.М.
за участю секретаря Бадран В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку спрощеному позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 18.04.2019р. між ним та відповідачем було укладено Договір-зобов`язання укласти договір купівлі продажу, відповідно до умов якого (п.2.6.1 договору) він передав ОСОБА_2 готівкові грошові кошти у сумі що дорівнює еквіваленту 2000 доларів США, а відповідач особисто отримав від нього ці гроші (п.2.6.2. договору). Вказані грошові кошти були забезпеченням виконання, зокрема відповідачем п.2.1 договору, а саме укладення з ним до 21.05.2019р. договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.4.2.2. за порушення умов договору з вини продавця, відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти у сумі еквівалентній 2000 доларів США та сплатити штраф в розмірі 100% від суми, яка зазначена в п.2.6.1. та 2.6.2 Договору.
21.05.2019р. відповідач повідомив про неможливість укладення договору купівлі-продажу квартири з причини неготовності всіх необхідних документів та попросив укласти додаткову угоду з відтермінуванням строку виконання обов`язку.
21.05.2019р. між ОСОБА_3 , яка на підставі довіреності діяла в інтересах позивача та відповідачем укладено Додаткову угоду, відповідно до якої граничним терміном виконання зобов`язання по Договору визначено 16-00 год. 04 червня 2019р.
Однак, 04.06.2019р. стало відомо, що відповідач, навмисно порушуючи умови договору,03.06.2019р. продав квартиру АДРЕСА_1 іншій особі.
Внаслідок таких дій, у відповідача 03.06.2019р. виникло перед ним грошове зобов`язання у сумі еквівалентній 4000 доларів США.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 18.04.2019р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір-зобов`язання укласти договір купівлі продажу, відповідно до умов якого сторонизобов`язалися у майбутньому не пізніше 17-00 год. 21 травня 2019 року укласти нотаріальний договір купівлі-продажуквартири АДРЕСА_1 .
В п.2.6.1 та п.2.6.2. договору зазначено, що ОСОБА_1 в забезпечення свого обов`язку придбати вищевказаний об`єкт нерухомості в строк до 21 травня 2019р. особисто передав ОСОБА_4 грошову суму, в момент підписання вказаного договору, у розміріеквівалентному 2000 доларів США, яка входить у вартість об`єкту нерухомості та визначена п.2.5 договору. В свою чергу, ОСОБА_4 в забезпечення свого обов`язку продати вищевказаний об`єкт нерухомості в строк до 21 травня 2019р.,яка входить у вартість об`єкту нерухомості та визначена п.2.5 договору. особисто отримав від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі еквівалентному 2000 доларів США.
21.05.2019р. між ОСОБА_3 , яка на підставі довіреності діяла в інтересах позивача та відповідачем укладено Додаткову угоду, відповідно до якої граничним терміном виконання зобов`язання по Договору визначено 16-00 год. 04 червня 2019р.
До встановленого договорі терміну сторони не оформили договір купівлі-продажу.
Позивач зазначив, що 04.06.2019р. їй стало відомо про те, що відповідач 03.06.2019р. продав квартиру АДРЕСА_1 іншій особі.
Відповідно до п.4.2.2. за порушення умов договору з вини продавця, відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти у сумі еквівалентній 2000 доларів США та сплатити штраф в розмірі 100% від суми, яка зазначена в п.2.6.1. та 2.6.2 Договору.
Позивач також вказав, що відповідачем через третю особу йому було повернуто (передано) грошові кошті у сумі еквівалентній 2000 доларів США.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Частиною третьою статті 635 ЦК України визначено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Нормами ст. 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Умовами попереднього договору від 18.04.2019р., з урахування додаткової угоди від 21.05.2019р., який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визначено строк укладення основного договору «до 16-00 годин 04.06.2019р.».
Основний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між позивачем та відповідачем так і не було укладено.
Судом встановлено, що в рахунок оплати вартості квартири за попереднім договором ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 суму еквівалентну 2000 доларів США.
Оскільки попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений у письмовій формі, але нотаріально не посвідчений, то суд вважає що він не відповідає вимогам встановленими ст. 635 ЦК України для попереднього договору.
Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Зазначений вище попередній договір підтверджує тільки факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів (авансу), тобто попередньої оплати за продаж квартири.
При цьому, суд зазначає, що ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.
Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникнути на підставі договору.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 13 лютого 2013 року за наслідками розгляду справи № 6-176цс12.
Враховуючи, що договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі не було укладено, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, і попереднім договором сторін не було встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, то передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі еквівалентну 2000 доларів США є авансом, яка підлягає поверненню позивачу.
Однак, позивачем зазначено, що відповідачем через третю особу йому було повернуто (передано) грошові кошті у сумі еквівалентній 2000 доларів США, тобто було повернуто аванс.
Відповідно до п.4.2.2. за порушення умов договору з вини продавця, відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти у сумі еквівалентній 2000 доларів США та сплатити штраф в розмірі 100% від суми, яка зазначена в п.2.6.1. та 2.6.2 Договору.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 100% від суми авансу, суд виходить з положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно якого, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.
Тобто, укладений договір нотаріально посвідчений не був, фактично укладений в простій письмовій формі, що свідчить про його нікчемність, а відтак жодних правових наслідків він не породжує та внесені позивачем кошти не можуть розглядатись як спосіб виконання зобов`язань, тобто як завдаток, та врахувавши те, що недійсний правочин відповідно до частини першої статті 216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, у зв`язку з чим вимогищодо стягнення штрафуне є такими, що підлягають виконанню в порядку чинного законодавства.
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, ст.ст.570, 626, 628, 635, 657 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: Д.М. Цвіра