_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/840/18
Провадження № 2/520/3631/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Коваленко О.Б.

За участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька, та просить про надання дозволу на виїзд за кордон у її супроводі неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 до повноліття дітей та надання дозволу ОСОБА_1 оформлювати документи для тимчасових виїздів за межі України її неповнолітніх дітей ОСОБА_5, та ОСОБА_3, без дозволу (згоди) батька до досягнення ними повноліття.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Коваленко О.Б.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 01.02.2018 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька.

Позивачка пояснила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 1999 року по 23 січня 2007 року, шлюб було розірвано, про що свідчить відповідний актовий запис за № 36 від 23.01.2007 р. Із січня 2007 року позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем, разом проживали, вели спільне господарство. Від шлюбу з відповідачем має двох спільних синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В 2012 році стосунки погіршились, внаслідок чого сторони стали проживати окремо. Відповідач забрав усі свої особисті речі та перейшов жити на найману квартиру. Діти залишились проживати з позивачкою. У лютому 2013 року позивачка змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на дівоче прізвище - «ОСОБА_1». На даний час діти проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1. Позивачка матеріально утримую та належним чином піклється про здоров'я обох дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. З моменту фактичного розірвання шлюбних відносин відповідач участі у вихованні та догляді за дітьми не приймає, розвитком дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання та розвиток не надає. Відповідач безпідставно не надає дозволи на виїзд неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_3 за кордон з метою відпочинку та оздоровлення. Також відсутність згоди відповідача на виїзд дітей заважає їм серйозно займатися спортом, їздити на спортивні змагання. Позивачка просить позов задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_4 просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як орган опіки та піклування у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву в якій вирішення питання залишено на розсуд суду.

Вислухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано 23 січня 2007 року. Від шлюбу мають двох спільних синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі ч. 1, ч. 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1, 2 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне пересуватися по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі й рішення суду. Відповідно до п. 5 Постанови КМ України від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Відповідно до п. 22 ч. 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Згідно з частиною 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Таким чином, відсутня необхідність щодо вирішення у судовому порядку питання виїзду за кордон ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У ст. 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Позивачка не зазначила країну, до якої вона бажає вивезти дітей, та в яку місцевість, не вказала, на який саме часовий термін вона бажає вивезти дітей за межи України. В судовому засіданні ОСОБА_1 також не зазначила, з яких підстав бажає вивести дітей за кордон, та на який час, пояснила суду, що діти займаються спортом, у зв'язку з чим виникає періодична необхідність щодо виїзду за кордон з метою прийняття участі в змаганнях, які відбуваються поза мажами території України. Однак позивачкою не додано жодних доказів, на які вона посилається.

У відповідності до змісту ст. 141 СК України у відповідача, як батька дітей, є всі права бути обізнаним, до якої держави, в яку місцевість та на який термін виїдуть його діти.

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька суперечить вимогам СК України, який передбачає рівність батьків відносно їх дітей, Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Правилам перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", в якому зазначено, що при наданні дозволу на виїзд неповнолітніх за кордон необхідно, щоб була зазначена держава, куди прямують неповнолітні, та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі, тому необхідно відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про надання дозволу на виїзд за кордон у її супроводі неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 до повноліття дітей; надання дозволу ОСОБА_1 оформлювати документи для тимчасових виїздів за межі України її неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 до досягнення ними повноліття у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 30 днів з дати його проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.