Провадження № 6/752/155/18
У Х В А Л А

16.04.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Якушко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, які видані на виконання рішення третейського суду у справі № 82/15 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, які видані на виконання рішення третейського суду у справі № 82/15 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1.

Заява обґрунтована тим, що 09.02.2016 р. Голосіївським районним судом м.Києва була постановлена ухвала, якою задоволена заява ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

01.11.2016 р. судом були видані виконавчі листи.

Як зазначає заявник він не був обізнаний про розгляд зазначеного питання та участі в судовому засіданні не приймав.

Після отримання рішення третейського суду в грудні 2017 р. він вжив всіх належних заходів щодо погашення заборгованості.

Крім того, 04.02.2016 р. за зверненням ПАТ «Укрсоцбанк» було вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємцем І.О. за № 432, що стало підставою для відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості за одним і тим же кредитним договором у інший спосіб.

З врахуванням викладених обставин заявник просить виконавчі листи, видані Голосіївським районним судом м.Києва, визнати такими, що не підлягають виконанню.

Заявник та представник стягувача в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.02.2016 р. Голосіївським районним судом м.Києва була постановлена ухвала, відповідно до якої задоволена заява ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 27.07.2015 р. у справі № 62/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

01.11.2016 р. Голосіївським районним судом м.Києва на підставі ухвали від 09.02.2016 р. були видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 370890,26 р., про стягнення третейського збору в розмірі 4108,90 гривень, про стягнення судового збору в розмірі 609 гривень.

За даними виконавчими листами державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області Міньковою В.В. відкриті виконавчі провадження №№ 53951933, 53951769,,53951587.

05.01.2018 р. державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області Міньковою В.В. винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень №№ 53951933, 53951769, 53951587 в зв»язку з надходженням заяви стягувача про добровільне в повному обсязі погашення боржником заборгованості за виконавчими документами, в зв»язку з чим на підставі ст.39, 40 Закону України про виконавче провадження примусове виконання рішення було закінчено і виконавчі листи повернути до суду та зберігаються в матеріалах справи.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як встановлено судом, заявник, дійсно, добровільно виконав рішення щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Однак, виконавче провадження з примусового виконання рішення суду було закінчено з цих підстав за заявою стягувача, а тому необхідності у визнанні виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню відповідно до положень ст.432 ЦПК України не вбачається.

Крім того, суд враховує положення ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає підстав для визнання виконавчих листів, виданих 01.11.2016 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 09.02.2016 р., такими, що не підлягають виконанню, в зв»язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.432 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, які видані на виконання рішення третейського суду у справі № 82/15 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя