Справа № 185/1232/18
Провадження № 2/185/1573/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 травня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О, з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька
22 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, та просила суд:
1.Надати їй дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду за кордон неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди його батька ОСОБА_2;
2.Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України (до Катару) для оздоровлення та відпочинку громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не досяг шістнадцятирічного віку у супроводі матері ОСОБА_1, яка буде супроводжувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну ОСОБА_3, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на протязі трьох місяців після набрання чинності рішенням суду за даним позовом.
В обґрунтування позову вона зазначила, що з 29 жовтня 2005 року по 13 лютого 2012 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2. В подальшому, за взаємною згодою шлюб було розірвано 01.02.2012 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу позивач з відповідачем проживають окремо один від одного. ОСОБА_3 проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач має намір тимчасово поїхати разом з сином до держави Катар для оздоровлення та для відпочинку. ОСОБА_2 надав нотаріальну згоду на багаторазові поїздки позивача з сином до Російської Федерації в зв'язку з тим, що нібито останній проживає саме в Російській Федерації, однак не надає згоди на тимчасовий виїзд дитини до держави Катар, ніяким чином не мотивує своєї відмови. Відповідач до міста Павлограда майже не з'являється, стосунки з дитиною та позивачем майже не підтримує. Тимчасовий виїзд за межі України до держави Катар буде здійснюватись в інтересах ОСОБА_3, оскільки метою даних поїздок буде відпочинок, оздоровлення та розширення світогляду дитини, позивач гарантує повернення дитини до м. Павлоград після відпочинку.
Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Проте на адресу суду надійшла заява від представника позивача, відповідно до якої останній позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не подав письмовий відзив на позов.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомила.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
У п.3, підп.1 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, а саме: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Згідно ч.1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.
Згідно з ч.ч.7,8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду від 01.02.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, згідно актового запису № 789 - розірвано, рішення набрало законної сили.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3.
Позивач має намір поїхати разом з сином до держави Катар для оздоровлення та для відпочинку. Тимчасовий виїзд за межі України до держави Катар буде здійснюватись в інтересах ОСОБА_3, оскільки метою даної поїздки буде відпочинок, оздоровлення та розширення світогляду дитини, поїздка має разовий характер, та позивач гарантує повернення дитини до м. Павлоград після відпочинку.
Відповідач ОСОБА_2 надав нотаріальну згоду на багаторазові поїздки позивача з сином до Російської Федерації, згідно копії заяви бланку №793792, однак не надає згоди на тимчасовий виїзд дитини до держави Катар, ніяким чином не мотивує своєї відмови.
З наведених вище обставин суд приходить до висновку, що бажання позивача отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, а тому суд не вбачає обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини сторін за кордон і вважає, що надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон для оздоровчого відпочинку буде відповідати її інтересам, та має разовий характер. Надання дозволу на оформлення документів пов'язаних з виїздом за кордон неповнолітньої дитини та надати дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України до держави Катар без згоди батька на строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили не порушить прав дитини та відповідає її інтересам, оскільки буде сприяти фізичному, духовному, інтелектуальному, культурному та соціальному розвитку дитини, оскільки виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
За правилами ст.3 Конвенції про права дитини (прийнята Генасамблеєю ООН 20 листопада 1989 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.263,264,265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька задовольнити.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду за кордон неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди його батька ОСОБА_2.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Катару для оздоровлення та відпочинку громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серія НОМЕР_3, виданого 28 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, який не досяг шістнадцятирічного віку у супроводі матері ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_4 виданий Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, яка буде супроводжувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну ОСОБА_3, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на протязі трьох місяців після набрання чинності рішенням суду за даним позовом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.
Суддя: В. О. Головін