Справа № 749/1005/17
Номер провадження 2/749/10/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2018 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого - судді Шаповал З.О.,

за участю секретаря Мирошниченко А.М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ цивільну справу №749/1005/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила зобовя`зати відповідачку ОСОБА_3 не чинити перешкоди у здійсненні їй права користування земельною ділянкою, яка знаходиться в АДРЕСА_1, усунути існуючи перешкоди шляхом демонтування з частини земельної ділянки, що згідно проекту призначена для заїзду, всіх перешкод, що перелічені в акті №6 Сновської міської ради від 05.05.2017 року, а саме: собачої будки з собакою, трьох молодих дерев, виноградної арки, квітника та огорожі з металевих штирів та надати ОСОБА_1 дублікат ключів від замку хвіртки та дублікат ключів від замку воріт. Стягнути з відповідачки за протиправні дії моральну шкоду. Обгрунтовує свої вимоги тим, щовона є власником квартири №2 по АДРЕСА_1. Відповідачка є власником квартири № 1, цього ж будинку АДРЕСА_1. Двір цього будинку знаходиться у спільній власності сторін. Згідно генерального плану планування загального проїзду було з АДРЕСА_1, а саме зі сторони відповідача, що підтверджується проектною документацією. Рішенням Щорського районного суду від 06.06.2016 року відповідачку зобов`язано не чинити перешкоди позивачці у користуванні земельною ділянкою та зобов`язано усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою в АДРЕСА_1 шляхом демонтування паркану. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2016 року рішення Щорського районного суду змінено в частині мотивів задоволення позову, в іншій частині залишено без змін. В результаті примусового виконання рішення суду демонтовано паркан, але на ділянці запланованої для заїзду, продовжують існувати перешкоди: собача будка з собакою, три молоді дерева, виноградна арка, квітник та огорожа з металевих штирів.. На воротах та хвіртці встановлені замки. Вказані перешкоди позбавляють позивачку користуватись спільною частковою власністю сторін. Рекомендації комісії Сновської міської ради про усунунення перешкоди з земельної ділянки невиконані.

В судовому засіданні позивачка та представник позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові та посилаються на те, що судовим рішення в іншій цивільній справі 749/224/16 було визнано порушення прав її довірительки на вільний доступ до свого будинку та зобов`язано демонтувати паркан, який був знесений в порядку примусового виконання рішення, а згодом на тому ж місці виникли інші перешкоди . Рішенням суду вже встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Згідно Генерального плану забудови визначено спільний проїзд з АДРЕСА_1 зі сторони квартири №1 (відповідачки), а позивачка має право проходу, проїзду обслуговування своєї частини земельної ділянки та домогосподарства. Земельна ділянка розташована на землях Сновської міської ради та перебуває у спільному користуванні сторін. Обгрунтовують моральну шкоду тим, що у зв"язку з триваючою протиправною поведінкою відповідачки, яка навіть після винесеного судового рішення, знову позбавляє права позивачки проходу, проїзду земельною ділянкою у зв"язку з чим ОСОБА_1 вимушена терпіти складнощі у обслуговуванні свого господарства, нервуватись.

Відповідачка та представник відповідачки ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали та пояснили, що при будівництві будинку в АДРЕСА_1 було заплановано два окремі заїзди до квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Так було передбачено Генеральним планом забудови будинку. Для будівництва будинку міською радою виділялось 925 м2, фактично у користуванні сторін знаходиться 880 м2. Не вистачає 45 м2 зі сторони ОСОБА_1, але позивачка не хоче звертатись з позовом до своїх сусідів, тоді як ОСОБА_3 на законних підставаї володіє частиною земельної ділянки, оскільки відповідно до рішенням Щорської міської ради від 24.12.1997 року за №302 ОСОБА_3 передана земельна ділянка у приватну власність.. Вказане рішення не скасоване. Кожна зі сторін мають господарські будівлі, власний заїзд, паркан. Дерева, виноград, собачу будку неможна розцінювати, як перешкоди. Стороні незрозуміло, як може бути у власності сторони ? частина огорожі, якщо у кожного є свій вхід та паркан, тому вважають, що довідка БТІ є неналежним доказом. Оскільки ОСОБА_1 заперечувала про призначення судової будівельно-технічної експертизи з приводу визначення можливості та вартості будівництва транспортного проїзду у двір ОСОБА_1 зі сторони квартири №2, фактично позивачка визнала необґрунтованість заявленого позову. Діями ОСОБА_3 моральної шкоди ОСОБА_1 не заподіяно. Моральні страждання отримує ОСОБА_3, у якої хоче сусідка відібрати власність.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що у числі депутатів міської ради оглядала земельну ділянку на якій розташовані господарські будівлі де мешкають сторони. Оглядом встановлено, що ОСОБА_1 зі своєї сторони будинку по АДРЕСА_1 квартири №2 має окремий вхід з хвірткою та воротами. План забудови передбачає, що зі сторони ОСОБА_1 є окремий вхід до своєї частини будинку через який вона може безперешкодно обслуговувати свою частину будинку. Але чомусь намагається зробити спільний заїзд зі сторони квартири ОСОБА_3 Рішенням Щорської міської ради від 24.12.1997 року за №302 ОСОБА_3 передана земельна ділянка у приватну власність.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що пам`ятає, як працював у ремонтно-будівній конторі і в складі бригади на замовлення «Райспоживспілки» добудовував будинок на дві квартири, для сторін. Заїзд будматеріалів, піску відбувався по кругу. З однієї сторони заїжджав транспорт, з іншої виїжджав. Парканів на той момент не було. Під`їзд до будинку були зі сторони як позивачки так і відповідачки. На думку свідка, що проекту на будівництво з одним заїздом не могло бути.

Суд, вислухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири №2 по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06 жовтня 1992 року. Зазначена квартира складає 49/100 частини всього будинку. Власником квартири № 1 за цією ж адресою є ОСОБА_3 її квартира складає 51/100 частин будинку.

Відповідно до ст. 30 ЗК України 1991 року (в редакції станом на день укладення ОСОБА_1 договору купівлі-продажу) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 06 жовтня 1992 року квартира №2 та надвірні споруди, які придбала ОСОБА_1 за цим договором, розташовані на землях Щорської міської ради (а.с.9) справа 749/224/16.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 06 жовтня 1992 року квартира №2 та надвірні споруди, які придбала ОСОБА_3 за цим договором, розташовані на землях Щорської міської ради (а.с.37-38).

Отже, земельна ділянка, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 перебуває у спільному користуванні сторін відповідно до норм закону та умов договору.

На час розгляду справи у кожної із сторін відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують їх право власності на спірну земельну ділянку (її частину).

Порядок користування земельною ділянкою, який склався між сторонами, ніким не погоджений.

Згідно копії акту обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 05.05.2017 року, встановлено, що згідно проекту заїзд до двох квартир запланований з АДРЕСА_1 зі сторони громадянки ОСОБА_3. територія являється загального користування. ОСОБА_3 перегородила територію двору залізним парканом, поклала металеві шпали. Рішення в частині демонтажу паркана виконано. На ділянці відведеній для заїзду знаходиться собача будка з собакою, три молоді дерева, виноградна арка, квітник та огорожа з металевих штирів (а.с.42).

Проектом будівництва передбачений єдиний підїзд до подвіря загального користування зі сторони по АДРЕСА_1, тобто зі сторони кв.1, але фактично на на ділянці відведеній для заїзду знаходиться собача будка з собакою, три молоді дерева, виноградна арка, квітник та огорожа з металевих штирів.

Комісією рекомендовано ОСОБА_3 добровільно прибрати перешкоди з земельної ділянки, яка згідно проекту призначена для проїзду(а.с.42).

Відповідачка ОСОБА_3 заперечує самовільність та незаконність існування перешкод, а саме собачої будки з собакою, трьох молодих дерев, виноградної арки, квітника та огорожа з металевих штирів, обгрунтовуючи це законністю перебування на належній їй земельній ділянці, яку вона отримала у приватну власність відповідно до рішенням Щорської міської ради від 24.12.1997 року за №302, натомість суду таких доказів надано не було. Відсутні також підстави стверджувати, що перешкоди встановлено на земельній ділянці, яка знаходиться лише у користуванні відповідача, оскільки, земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності сторін.

Так, рішенням Щорського районного суду від 06 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою, яка знаходиться в АДРЕСА_1, зобов`язано усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування залізного паркану, який самовільно встановлений відповідачем ОСОБА_3 13 липня 2016 року рішенням Апеляційного суду рішення Щорського районного суду змінено в частині мотивів задоволення позову. Вказане рішення набрало законної сили та фактично виконано в порядку примусового виконання, про що сторони не заперечують.

Вказаним рішенням встановлено, що земельні ділянки по АДРЕСА_1 не приватизовані, у власність та користування не передавались. На неоформленій належним чином земельній ділянці площею 880 м2 ОСОБА_3 продовжує створювати перешкоди для ОСОБА_1: стоїть собача будка з собакою, три молоді дерева, виноградна арка, квітник та огорожа з металевих штирів, чим позбавила її можливості вільного заїзду входу і виходу до своєї частини будинку. Вищезазначені встановлені факти створюють преюдицію для цієї справи, оскільки в ній приймають участь ті ж самі особи. З цього часу будь-яких змін щодо належного оформлення права власності чи користування земельними ділянками не відбулось, що визнано сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Отже, виконавши рішення суду щодо знесення паркану, ОСОБА_3 згодом повторно здійснила порушення прав у користуванні земельною ділянкою.

Відповідно до ст..391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

За таких обставин негаторні позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

По справі заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна (немайнова) шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Умовою покладення на особу обов'язку компенсувати моральну шкоду є наявність такої шкоди.

Відповідно до п.п.3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці було дійсно заподіяно моральної шкоди, яка полягала в законному сподіванні ОСОБА_1 вільно володіти своїм майном, а бездіяльність ОСОБА_3 щодо створення перешкод на території, що згідно проекту запланована для входу, виходу, заїзду, виїзду. Знаючи, що зі спірних правовідносин винесено судове рішення, яким зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, остання повторно здійснила порушення.

Проте суд не погоджується з розміром моральної шкоди, яка визначена ОСОБА_1 при подачі позову. Враховуючи характер та обсяг психічних і душевних страждань, яких зазнала позивач, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 500,00 грн. моральної шкоди, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи позивачкою при зверненні до суду сплачено судового збору в загальній сумі 1280 грн (а.с.1, 105).

Оскільки позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, одна з яких задоволена в повному обсязі, а інша задоволена частково то відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача на корить позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1280 грн, та витрати за професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн.

Керуючисьст. 16, 23, 391 ЦК України, ст.ст. 133, 137, 141, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою в АДРЕСА_1, шляхом демонтування з частини земельної ділянки, що згідно проекту призначена для заїзду, всіх перешкод, що перелічені в акті №6 Сновської міської ради від 05.05.2017 року, а саме собачої будки з собакою, трьох молодих дерев, виноградної арки, квітника та огорожі з металевих штирів та надати ОСОБА_1 дублікат ключів від замку хвіртки та дублікат ключів від замку воріт.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 мешканки АДРЕСА_1 моральну шкоду в розмірі 500 (п`ятсот) грн.. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 мешканки АДРЕСА_1 - судовий збір в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 мешканки АДРЕСА_1 витрати за професійну правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот ) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя З.О.Шаповал