Справа № 750/3938/16-ц
Провадження № 2/750/14/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2018 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Литвиненко І. В.,
із секретарем Юрченко І. В.,
за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення,
19.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою 45 в будинку 16 по вул.. Преображенській у місті Чернігові, що належить на праві власності ОСОБА_2 та виселити без надання їй іншого житлового приміщення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. В цій квартирі проживає відповідач, добровільно виселятись із неї відмовилась. Проживання відповідача за цією адресою перешкоджає позивачу у здійсненні права власності на квартиру.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, через оголошення на сайті суду, так як місце її проживання не зареєстроване, також надсилалась повістка за адресою, яку вказувала сама відповідач, як своє місце проживання (а.с. 58), крім того, направлявся судовий розпорядник для вручення повістки відповідачу, однак вручити її не виявилось можливим, про що свідчить конверт, який повернувся без вручення та акти судового розпорядника, в телефонному режимі відповідача не вдалося повідомити, через те, що вона не відповідає на дзвінки. Отож, суд враховуючи, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами про що свідчить подання неодноразово апеляційних скарг на ухвалу про відкриття провадження у справі, подання іншого позову для зупинення провадження по цій справі, який згодом був залишений без розгляду, чим вчиняє дії, як перешкоджають розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 став власником квартири квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 04.12.2015 року (а.с. 8-10).
ОСОБА_2 надіслав відповідачу вимогу про звільнення квартири АДРЕСА_2 до 14 квітня 2016 року (а.с. 13-14). Однак відповідач відмовилась, звільняти квартиру в добровільному порядку, посилаючись, що нею та колишнім власником був укладений шлюб 11.06.2002 року, отже вважає, що ця квартира була її спільною власністю із колишнім власником (а.с. 15).
Фактичне проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_2 підтверджується її відповіддю (а.с. 28), довідками Чернігівського відділу поліції ГУНП Чернігівській області від 25.05.2016 року та 05.05.2016 (а.с. 31, 32), висновком про результат перевірки за зверненням ОСОБА_3 (а.с. 33), заява відповідача, в якій вона повідомляє про те, що фактично проживає за спірною адресою (а.с. 58) та заява ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи від 06.04.2018 року, в якій вона вказує фактичним місцем проживання квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1.
Конституцією України, зокрема статтею 41, та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, то власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження свої майном, згідно з положеннями статті 391 ЦК України.
Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, аналіз вказаних положень закону дає підстави для висновку, що право на користування житловим приміщення є похідним від права власності, і, оскільки власник житлового приміщення змінився і має намір використовувати житло для власного проживання, а відповідач не є членом сім'ї власника, а тому позивач має право заявити вимогу про усунення перешкод у здійсненні ним прав власника.
За таких обставин, оскільки проживання відповідача, який не є членом сімї позивача, у належній позивачу квартирі, створює перешкоди позивачу у здійсненні прав власника, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити усунути перешкоди в користуванні власністю та виселити відповідача з квартири АДРЕСА_2 без надання йому іншого житлового приміщення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України. на користь позивача із відповідача підлягають стягненню судові витрати.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 319, 391 ЦК України, суд
позовні вимоги ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: м. Чернігів, АДРЕСА_3, паспорт серії серії НМ № 059341) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення - задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користуванні квартирою 45 в будинку 16 по вул.. Преображенській в м. Чернігів. Виселити ОСОБА_3 (місце проживання: м. Чернігів, АДРЕСА_3, паспорт серії серії НМ № 059341)з квартири АДРЕСА_4 без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути із ОСОБА_3 (місце проживання: м. Чернігів, АДРЕСА_3, паспорт серії серії НМ № 059341) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) 551 грн. 20 коп у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І. В. Литвиненко