Провадження № 2/520/3272/18
24.04.2018 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,
секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -
Ухвалою суду від 18.10.2017 року позовну заяву залишено без руху.
Після усунення недоліків ухвалою суду від 09.11.2017 року провадження у справі відкрито.
До судового засідання сторони не з'явились.
Представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що на забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором позики (п. 7.2 Договору), між ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діяла ОСОБА_5, та ОСОБА_2 було укладено договір застави, предметом якого є автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель CLA 45AMG 4M, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, колір - білий, тип ТЗ - седан - В легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1. Договір застави був посвідчений 07.05.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А. /а.с.7-8/.
Розділом 4 вказаного Договору застави визначено, що Заставодержатель набуває право звернення на Предмет застави при невиконанні Заставодавцем умов цього Договору та відповідно до пункту 4.2. Договору застави, звернення стягнення на Предмет застави та реалізація предмету застави, на який буде звернено стягнення, здійснюється на розсуд Заставодерджавтеля, відповідно до умов Договору або законодавства України.
Позивач ОСОБА_1 в позовних вимогах зазначає, що станом на сьогоднішній день, прийняті на себе відповідачем зобов'язання не виконані, сума позики не повернута.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою.
Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 2 Закону України «Про заставу» визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України.
Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
У відповідності до статті 28 Закону України, застава припиняється в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно.
Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», чинним з 1 січня 2004 року, визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Прикінцевими і перехідними положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, суд може обрати один із способів звернення стягнення, обраний обтяжувачем на власний розсуд.
Таким чином, за Законом України «Про заставу» і Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» заставодержателю надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет застави, а тому наявні правові підстави для звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, наданих позивачем, які були б відхилені судом.
У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилався позивач, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що зобов'язання по поверненню суми позики відповідачем не виконано, умовами Договору застави транспортного засобу від 07.05.2016р. не виключається можливість звернути стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності,суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України ст. ст. 546, 572, 584, 589-590, 593 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1, - задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_2) права власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель CLA 45AMG 4M, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, колір - білий, тип ТЗ - седан - В легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 6869,41 грн. /шість тисяч вісімсот шістдесят дев'ять гривень 41 копійка/.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Васильків О. В.