Справа № 750/4129/18
Провадження № 6/750/73/18
У Х В А Л А

07 травня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді Логвіної Т.В.

за участі секретаря Примак Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за поданням старшого державного виконавця Деснянського відділу ДВС міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

04.05.2018 року старший державний виконавець Деснянського відділу ДВС міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Державний виконавець в судове засідання не зявилась, у поданні розгляд справи просить провести у її відсутність.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог статті 441 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

На примусовому виконанні в Деснянському відділі державної виконавчої служби міста Чернігів перебувають виконавчі провадження №54906880 та №52040567 з виконання виконавчих документів №750/5564/15-ц від 22.09.2015 року та №750/2465/17 від 22.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу на загальну суму 28 089,48 грн.

26.08.2016 року та 12.10.2017 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження. 14.09.2016 року винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.01.2018 року боржника оголошено у розшук.

Рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже державному виконавцю надано право не в будь-якому разі звертатись із поданням до суду, а тільки в разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань. Під поняттям «ухилення» від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність коштів, майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. На момент звернення з поданням до суду, факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження

Згідно положень статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути забезпечено судом як захід виконання судового рішення.

Виходячи зі змісту п.5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань можливе лише за наявності умислу. Адже у цьому випадку особа усвідомлює протиправний характер своєї дії або бездіяльності , передбачає її суспільно шкідливі наслідки і бажає (або свідомо припускає) їх настання, що свідчить про наявність як інтелектуальної, так і вольової ознаки у поведінці особи. Отже, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено зворотне.

Враховуючи вищевикладене вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішень суду, а ЦПК України передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Керуючись статтями 258 260, 353, 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строки та в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів в порядку, встановленому статтею 354, 355 ЦПК України.

Суддя