Справа № 344/2624/18
Провадження № 2-п/344/17/18
У Х В А Л А

03 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 24 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 24 жовтня 2016 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 Елізабет, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошові сумі в розмірі 8500грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 29.08.2016 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 551,20грн. судового збору.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася в суд з заявою про перегляд та скасування вказаного вище заочного рішення суду, посилаючись на те, що приймаючи дане заочне рішення суд виходив з того, що відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду, однак в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Про дане рішення відповідач дізнався в грудні 2017 року, отримав його 01.02.2018 року. Зазначає, що судова повістка відповідачу не надходила (не вручалась), тому він не прибув на судове засідання та не повідомив суду поважність причин неявки. Також вважає, що суд не розглянув всебічно та обєктивно дану цивільну справу, так сама позивач написала заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд не взяв до уваги те, що стягнення аліментів з громадян, які мешкають в інших державах можливо лише в рамках виконання міжнародних договорів та Конвенції, що підписані та діють між Україною та іншими іноземними державами. При винесенні рішення судом не було враховано, що сторони та їх спільна дитина перебувають за межами України, а саме в Італії, де постійно проживають та працюють. Позивач замовчала факт, що вона в Італії щомісячно отримує аліменти приблизно в сумі 200 євро, що підтверджується копіями квитанцій. З цих підстав просила переглянути вищезазначене заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 24.10.2016 року.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала.

В судовому засіданні представник позивача заяву заперечила, просила суд залишити в силі рішення суду.

Заслухавши сторін, дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає наступне.

У відповідності до приписів ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не надав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про

перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідач не отримував копію заочного рішення суду від 24.10.2016 року, а тому клопотання про поновлення строку на перегляд заочного рішення підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 був належним чином про день та час розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцю проживання.

Право особи на участь у судовому засіданні передбачене ст. 27,31 ЦПК України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою закріплено право кожного при вирішенні питання щодо його прав та обов'язків на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку.

Не надання відповідачем доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Зазначенні представником відповідача в заяві про перегляд рішення про те, що позивач в Італії щомісячно отримує аліменти приблизно в сумі 200 євро, що підтверджується копіями квитанцій, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки на час звернення до суду відповідач добровільно допомоги на утриманні дитини позивачу не надавав.

Крім того, посилання позивача на наявність рішення суду Італії про стягнення аліментів не можуть вплинути на прийняте рішення, оскільки таке прийнято після постановлення судом даного рішення.

Фактично доводи заяви зводяться до незгоди з визначеним розміром аліментів, однак представником відповідача належними доказами не підтверджено, що на момент прийняття судом рішення існували такі обставини, за яких визначений розмір аліментів, може бути іншим. За таких обставин суд дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІІІПерехідних положень ЦПК України в редакції 03.10.2017, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Керуючись ст.ст.280-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 24 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А.Татарінова