Провадження № 22-ц/773/537/18 Категорія: 50 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Федонюк С.Ю.,

секретар судового засідання - Вергун Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2.

третьої осби - державного виконавця Лопушанської І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача державний виконавець Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Лопушанська Інна Федорівна, про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача державний виконавець Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Лопушанська Інна Федорівна, про зміну розміру аліментів. Позов мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2014 року з відповідача на її користь були присуджені аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Призначений судом розмір аліментів є меншим за встановлений законодавством, що порушує право дітей на матеріальне забезпечення достатнього життєвого рівня. Мінімальний розмір аліментів, починаючи з 08 липня 2017 року не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку. Рішення підлягає зміні в частині встановлення мінімального розміру аліментів з 30% прожиткового мінімуму на 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Просить змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2014 року та стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_3 в її користь 6496, 84 грн. - пені за прострочення сплати аліментів по рішенню Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2014 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 12.03.2018 року провадження в справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача державний виконавець Луцького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Лопушанська І.В., про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 6496, 84 грн.-закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача державний виконавець Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Лопушанська І.Ф. про зміну розміру аліментів відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що висновки суду про те, що законодавча зміна мінімальної межі розміру аліментів не є підставою для зміни розміру аліментів, не відповідають вимогам законодавства. Державний виконавець не має права виходити за межі резолютивної частини рішення суду і не може самостійно провести перерахунок мінімальної межі аліментів.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що фактично позивач не просила змінити розмір аліментів, які присуджені в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, а лише просила змінити мінімальний розмір аліментів з 30% прожиткового мінімуму до 50 % прожиткового мінімуму. Зміна мінімального розміру аліментів є підставою для визначення розміру аліментів з врахуванням такого збільшення державним виконавцем при виконанні рішення і не потребує звернення з позовом про збільшення розміру аліментів.

Висновки суду є правильними та відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2014 року у справі № 161/17087/14-ц, ухвалено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 21.10.2014 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 17 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Як і не є підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Позивач не ставить питання про збільшення розміру аліментів, визначених судом у частині від доходу - 1/3, не зазначає про зміну матеріального чи сімейного стану.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину встановлюється законом, а не судом і підлягає врахуванню при виконанні рішення суду про стягнення аліментів у частці від заробітку.

Таким чином, суд першої інстанції, застосувавши норми матеріального права, дійшов правильних висновків про відмову у позові.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, були предметом дослідження суду першої інстанції і суд дав їм правильну юридичну оцінку.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: