Провадження №2/447/109/18
Справа №447/1383/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.04.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого -судді Бачун О. І.

за участю секретаря судового засідання Крочак І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди ,-

встановив:

19.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди в сумі 500000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що 27 червня 2016 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Nissan», моделі «Tiida» із реєстраційним номером «НОМЕР_1», рухаючись по асфальтованій автомобільній дорозі із сполученням «Київ-Чоп» 576 км + 900 м, що між населеними пунктами с.Луб'яне, Миколаївського району Львівської області та с.Тростянець, Миколаївського району Львівської області із швидкістю, близько 80-90 км/год., при ясній погоді без опадів та добрій видимості, будучи неуважним до дорожньої обстановки, не врахувавши дорожніх умов, безпечної дистанції та безпечного інтервалу, здійснив попутне зіткнення у лівому ряді смуги руху вказаної автомобільної дороги із автомобілем марки «Citroen», моделі «C-ELYSEE» із реєстраційним номером «НОМЕР_2» - під керуванням ОСОБА_2, в якому також знаходились його дружина - ОСОБА_4 та однорічний син - ОСОБА_5

За фактом заподіяння ОСОБА_2 під час ДТП тілесних ушкоджень проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000671 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України від 27 червня 2016 року.

Згідно із висновком експерта №1/1216 від 11.11.2016року дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок грубого порушення водієм автомобіля марки ««Nissan», моделі «Tiida» із реєстраційним номером «НОМЕР_1» відповідачем - ОСОБА_3 правил дорожнього руху України, а саме: п.п.13.1.

Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості по ознаці тривалого розладу здоров'я.

19.12.2016 року, ОСОБА_3 оголошено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Розмір відшкодування моральної шкоди позивач визначив у розмірі 500000 гривень, виходячи з глибини та тривалості фізичного болю та душевних страждань

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, покликаючись на обставини, які викладені в позові.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача ,з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст.3,78 , 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

27 червня 2016 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Nissan», моделі «Tiida» із реєстраційним номером «НОМЕР_1», рухаючись по асфальтованій автомобільній дорозі із сполученням «Київ-Чоп» 576 км + 900 м, що між населеними пунктами с.Луб'яне, Миколаївського району Львівської області та с.Тростянець, Миколаївського району Львівської області із швидкістю, близько 80-90 км/год., при ясній погоді без опадів та добрій видимості, будучи неуважним до дорожньої обстановки, не врахувавши дорожніх умов, безпечної дистанції та безпечного інтервалу, здійснив попутне зіткнення у лівому ряді смуги руху вказаної автомобільної дороги із автомобілем марки «Citroen», моделі «C-ELYSEE» із реєстраційним номером «НОМЕР_2» - під керуванням ОСОБА_2, в якому також знаходились його дружина - ОСОБА_4 та однорічний син - ОСОБА_5

За фактом заподіяння ОСОБА_2 під час ДТП тілесних ушкоджень проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000671 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України від 27 червня 2016 року.

Згідно із висновком експерта №1/1216 від 11.11.2016року дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок грубого порушення водієм автомобіля марки ««Nissan», моделі «Tiida» із реєстраційним номером «НОМЕР_1» відповідачем - ОСОБА_3 правил дорожнього руху України, а саме: п.п.13.1.

Згідно з положеннями ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (НОМЕР_3) від 31.07.2015 року виданого Центром ДАІ 4601 автомобіль марки «Nissan», моделі «Tiida» із реєстраційним номером «НОМЕР_1» належить відповідачу ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, обґрунтовуючи форми прояву завданої позивачу моральної шкоди, позивач покликається на те, що внаслідок ДТП він пережив нервовий стрес, також дуже переживав внаслідок пошкодження транспортного засобу, пошкодження автомобіля істотно ускладнило його повсякдення життя в Україні, оскільки тривалий час не мав можливості повноцінно використовувати автомобіль за його цільовим призначенням. Для відновлення нормального порядку життя, був змушений витрачати значні зусилля.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши доводи позивача щодо завданої йому моральної шкоди, форм її прояву, розміру завданої моральної шкоди, небажання відповідача добровільно відшкодувати шкоду завдану внаслідок ДТП, суд вважає, що позивачем та його представником надано суду достатньо належних доказів на підтвердження завдання моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265,268,280,282 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 суму моральної шкоди, яка складає 500000 грн. (п'ятсот тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 7500 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також встановлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимогст.284 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Львівської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Бачун О. І.