Справа № 346/5659/17
Провадження № 2/346/459/18
26 квітня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.,
секретаря Матушевської Г.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такими, що втратили право користування житлом,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Кропивище, вул. Січових Стрільців, 67, Коломийського району, Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18.05.1988 року.
Вказує, що в його будинку на даний час зареєстрований, однак не проживає з 2014 року відповідач ОСОБА_2, який є його рідним братом.
Зазначає, що комунальні служби, які надають йому послуги по утриманні вищевказаного будинковолодіння в своїх розрахунках вказують кількість мешканців чотири особи та згідно тарифів нараховують відповідні суми до виплати. Оскільки відповідач не бере участі в утриманні житлового будинку та сплаті комунальних послуг йому важко самому оплачувати комунальні платежі з урахуванням коштів нарахованих за зареєстрованого відповідача.
Відповідач, котрий без поважних причин відсутній по місцю реєстрації з 2014 року, то він втрачає право користування цим житлом. Зважаючи на те, що відповідач не проживає у спірному житлі і не бажає знятися з реєстрації в добровільному порядку змушує його, позивача, звернутись з позовом до суду.
Просить суд позов задовільнити та визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом: будинком в с. Кропивище по вул. Січових Стрільців, 67, Коломийського району, Івано-Франківської області.
Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 попередньо у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення, що повністю відповідають фактичним даним зазначеним у позовній заяві.
В судове засідання позивач та його представник не з"явились, позивач подав заяву в якій просив справу заслухати в його відсутності та позов задовільнити.
Відповідачу ОСОБА_2 надсилались судові повістки по останньому відомому місцю проживання, однак, в судові засідання він не з'явився, про день і час розгляду даної справи повідомлений належно згідно чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні.
У відповідності до ст. 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна.
У відповідності до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право.
Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК УРСР члени сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користується жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ч.3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до житлого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової територї та проведенню ремонту.
Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається лише приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
У пункті 39 ППВССУ від 07 лютого 2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. Тому стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку в с. Кропивище, вул. Січових Стрільців, 67, Коломийського району, Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.05.1988 року (а.с.4).
Відповідно до довідки №967 від 01.11.2017 року, виданої Матеївецькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області в с. Кропивище по вул. Січових Стрільців, 67, Коломийського району, зареєстрований в тому числі і відповідач ОСОБА_2, який за місцем реєстрації не проживає і місце перебування його невідоме (а.с.6).
Згідно довідки № 237 від 25.04.2018р., виданої Матеївецькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області в с. Кропивище по вул. Січових Стрільців, 67, Коломийського району, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований з 10.07.2013 р. і проживав у спірному житлі по 20.04.2014р. (а.с.29).
Факт непроживанння відповідача з 2014 року в даному будинку стверджується і актом перевірки факту проживання відповідача ОСОБА_2 у господарствіпозивача ОСОБА_1, складеним комісією Пилипівської сільської ради Коломийського району 26.12.2016 року та аналогічним актом від 06.11.2017 року (а.с.7-8).
Встановлено, що в спірному будинку на даний час зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який з 2014 року в ньому не проживає, не бере будь-якої участі в утриманні житла, не дбає про його схоронність, не сплачує будь-яких комунальних послуг, його особисті речі в даному будинку відсутні.
Факт не проживання з 2014 року відповідача в спірному будинку в с. Кропивище по вул. Січових Стрільців, 67, Коломийського району підтвердив свідок, сусід позивача ОСОБА_4, який зазначив, що відповідач не проживає у вищезгаданому будинку з квітня 2014 року, його особистих речей в даному будинку не має.
Наявність зареєстрованого відповідача в будинку позивача, який належить йому на праві власності, не дає останньому належним чином користуватись, володіти та розпоряджатись будинком та створює додаткові матеріальні витрати щодо сплати комунальних послуг.
Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом - будинком в с. Кропивище по вул. Січових Стрільців, 67, Коломийського району.
На підставі наведеного та ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України,-
В И Р І Ш И В:
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житлом - будинковолодінням в с. Кропивище вул. Січових Стрільців, 67, Коломийського району, Івано-Франкіської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Беркещук Б. Б.