Справа № 736/1058/17 Провадження № 22-ц/795/520/2018 Головуючий у I інстанції Чурупченко М. І. Доповідач - Євстафіїв О. К.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участі секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи: Корюківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року; суддя Чурупченко М.І.; час, місце і дата ухвалення повного його тексту: 13 лютого 2018 року, м. Корюківка,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому, після уточнення позовних вимог, просив зменшити розмір заборгованості за аліментами, стягнутими з нього на її користь на утримання дітей до досягнення ними повноліття, до 15000 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 29.10.2003 шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем розірвано, а постановою того ж суду від 30.10.2003 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 20.10.2003 і до повноліття дітей. В 2010 році, під час проходження техогляду належного позивачеві транспортного засобу, він дізнався про стягнуті з нього аліменти та про існування заборгованості за аліментами. Питання щодо цієї заборгованості вирішила відповідач у відділі державної виконавчої служби, після чого цим відділом позивачеві було видано довідку про відсутність заборгованості за аліментами. Незважаючи на розірвання шлюбу, сторони весь час проживали разом і сімейно-шлюбних відносин не припиняли, зокрема вони вели спільне господарство. Неповнолітні діти проживали разом з сторонами і перебували на утриманні ОСОБА_1 . Крім того, останній є учасником бойових дій, отримав бойове поранення, нещодавно йому встановлено інвалідність ІІІ групи, він постійно хворіє і потребує стаціонарного лікування. Заборгованість за аліментами утворилася не з вини позивача. У даний час ОСОБА_1 отримує пенсію, половину якої відраховується на сплату оспорюваної заборгованості, внаслідок чого він не має можливості лікуватися.

Ухвалою суду від 25.09.2017 до участі у справі як третіх осіб залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дітей сторін, на яких стягується оспорювана заборгованість за аліментами.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, суд І інстанції виходив з того, що з позовні вимоги не доведені та спростовані у ході розгляду справи, а інших обставин, які б мали істотне значення для зменшення суми заборгованості за аліментами, позивачем не наведено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дане рішення й ухвалити рішення про задоволення його позовних вимог. Доводи апеляційної скарги тотожні доводам позовної заяви. Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається ще й на те, що діти вже досягли повноліття, а згідно з ст. 179 СК України аліменти є власністю дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає залишенню без задоволення.

Так, по справі встановлено наступне.

З 05.10.1991 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Корюківського районного суду від 29.10.2003 по справі № 2-753/2003 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 02.12.2003. Від вказаного шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ці обставини підтверджено копією згаданого рішення і витягом з паспорта позивача (арк. 44, 5).

Згідно з довідками Олександрівської сільської ради № 679 від 18.08.2017, № 02-09/419 від 21.09.2017 та № 799 від 05.10.2017, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з 1992 року він проживає за адресою: у цьому ж АДРЕСА_2 ; разом з ним, будучи зареєстрованими за цією адресою, проживали відповідач ОСОБА_2 та їхні син ОСОБА_3 і донька ОСОБА_6 ; на 03.10.2017 за цією адресою зареєстровані тільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а фактично мешкають ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (арк. 7, 46, 62).

Вищезгаданим рішенням суду про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що вони фактично проживають за однією адресою, але сімейно-шлюбні відносини між ними припинено (арк. 44).

Постановою Корюківського районного суду від 30.10.2003 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 20.10.2003 і до їх повноліття, що підтверджено копією даної постанови (арк. 45).

У копії виконавчого листа № 2-757, виданого Корюківським районним судом 30.10.2003 на виконання названої вище постанови, мається відмітка, згідно з якою на його підставі аліменти за місцем роботи ОСОБА_1 стягнуто по 30.04.2008 і на цю дату заборгованість за аліментами становить 4371 грн 54 коп. (копія даного листа на арк. 8-9 справи Корюківського районного суду № 736/841/14 за поданням державного виконавця Корюківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон).

Згідно з копіями розрахунків, виконаних Корюківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті ОСОБА_2 аліментів за період з 18.03.2010 по 19.04.2015 у сумі 36908 грн 10 коп. (арк. 17-19).

07.06.2016 ОСОБА_1 встановлено безтерміново ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується копіями довідки МСЕК (арк. 10) та посвідчення, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації (арк. 8) відповідного змісту.

Згідно з копіями виписних епікризів неврологічного відділення КЛПЗ «Обласний госпіталь для інвалідів та ветеранів ВВ» та довідки неврологічного відділення Корюківської ЦРЛ, позивач неодноразово, а саме: з 19.07.2013 по 05.08.2013, з 10.01.2014 по 28.01.2014, з 14.03.2014 по 28.03.2014, з 08.12.2014 по 27.12.2014, з 26.04.2016 по 11.05.2016 та з 04.01.2017 по 22.01.2017 перебував на стаціонарному лікуванні у цих закладах і йому рекомендовано нагляд невролога, терапевта за місцем проживання та санаторне лікування (арк. 11-16).

Довідками Корюківського відділення Менської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернігівській області № 153/10/25-10-08 від 20.09.2017 та № 161/10/25-10-08 від 03.10.2017 підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 01.01.2012 по 30.06.2017 отримав: 13884 грн 79 коп. - за надання майна в лізинг СТОВ «Олстас-Льон», 5539 грн 28 коп. - за надання майна в лізинг С(Ф)Г «Урожай» (арк. 47, 61).

За інформацією територіального сервісного центру № 7444 Регіонального сервісного центру в Чернігівській області МВС України (вих. № 725 від 26.09.2017), за ОСОБА_1 зареєстровано такі транспортні засоби: САЗ 3507, 1991 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1 , і ВАЗ 21063, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 (арк. 59).

Згідно з довідкою Чернігівського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України № 5/3685с від 19.10.2017, ОСОБА_1 призначено та за наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 777 від 23.12.2016 виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 182700 грн 00 коп. (арк. 73).

У судовому засіданні місцевого суду:

- представник Корюківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (третьої особи) з позовом був не згоден;

- треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проти позову заперечували та повідомили, що батько не сплачував аліменти, не утримував їх і коштів їм не надавав.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Мотиви, з яких ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати спірної заборгованості за аліментами, в силу ст. 197 СК України не є підставою для задоволення його позову. Це випливає з встановлених та описаних вище обставин справи. Зокрема:

- посилання ОСОБА_1 на те, що про стягнуті з нього аліменти та про існування заборгованості за аліментами він взнав у 2010 році, спростовується відомостями виконавчого листа, виданого на виконання постанови про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей,

- по справі не встановлено, що сторони протягом спірного періоду спільно утримували дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до досягнення ними повноліття,

- жодною нормою права, що регулює спірні правовідносини, не передбачено, що досягнення повноліття дітьми, на яких стягнуто аліменти, є підставою для звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами їх стягувачу.

Отож оскаржуване рішення є законним і підстав для його скасування нема.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: