Справа № 748/2303/17 Провадження № 22-ц/795/521/2018 Головуючий у I інстанції - Хоменко Л. В. Доповідач - Вінгаль В. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідачі: Чернігівська районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області,

оскаржується рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування;

прізвище судді: Хоменко Л.В.; час і місце ухвалення рішення: 11 год. 20 хв., м. Чернігів;

дата складання повного тексту рішення: 04 грудня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила поновити їй строк звернення до суду, встановити факт, що ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її матір'ю і дружиною ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за нею право на земельну частку (пай) у розмірі відповідної кількості умовних кадастрових га на території Ладинського старостинського округу Іванівської сільської ради Чернігівського району.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 і вона є спадкоємцем за заповітом щодо його майна. Позивач отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. До спадкового майна також належало право на земельну частку (пай) в колишньому СЗАТ «Агрокомсинтез», яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, яка є матір'ю позивача та дружиною ОСОБА_4 Позивач зазначав, що її батько фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, але в установленому законом порядку не оформив її. Вказує, що померла ОСОБА_3 за життя, як бувший член колгоспу ім. Куйбишева в подальшому СЗАТ «Агрокомсинтез» набула право на земельну частку (пай) на території Ладинської сільської ради. 22 листопада 1995 року розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації № 65 передано у колективну власність СЗАТ «Агрокомсинтез» 9 463,6 га землі, на підставі цього розпорядження видано Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 22 листопада 1995 року. Оскільки мати позивача на час отримання СЗАТ «Агрокомсинтез» державного акта на право колективної власності на землю, станом на 22 листопада 1995 року, була пенсіонером, яка до виходу на пенсію працювала на підприємстві та не виходила із членів колгоспу, то вона та її спадкоємці мають право на земельний пай.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Встановлено, що ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнано за ОСОБА_2, як за спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) на території Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що належало померлій ОСОБА_3 як члену колишнього колгоспу ім. Куйбишева (правонаступник СЗАТ "Агрокомсинтез".

В апеляційній скарзі Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_2, як за спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) на території Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що належало померлій ОСОБА_3 як члену колишнього колгоспу ім. Куйбишева (правонаступник СЗАТ "Агрокомсинтез") та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у цій частині, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, неповне з'ясування всіх обставин справи та доказів, що мають суттєве значення.

За доводами апеляційної скарги, спадкоємці за життя права на земельну частку (пай) не набули, ні сертифіката, ні державного акта на право власності на земельну частку (пай) не отримали, а тому таке право до складу спадщини не входить. Заявник вказує на те, що у рішенні не зазначено з яких підстав було поновлено ОСОБА_2 строк позовної давності та державний акт на право колективної власності на землю виданий СЗАТ "Агрокомсинтез", як правонаступнику КСП ім. Куйбишева, на території не тільки Ладинської сільської ради, а також Олишівської селищної ради та Серединської сільської ради, які не входять до Іванівської сільської ради. Крім того, не встановлено членство ОСОБА_3, як пенсіонера колишнього колгоспу ім. Куйбишева (правонаступник СЗАТ "Агрокомсинтез") відповідно до Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприєства» та статутних документів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 вважає апеляційну скаргу Іванівської сільської ради необгрунтованою зважаючи на те, що право на земельну частку (пай) виникає з моменту одержання підприємством Державного акту на колективну власність на землю та таке право є непорушним, підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Заслухавши голову судового засідання, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька та отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але не може оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), оскільки сертифікат на земельну частку (пай), на дане спадкове майно на ім'я її померлої матері не видавався та не виготовлявся, тобто позивач правомірно набула право на дане спадкове майно і її вимоги в цій частині є обґрунтованими.

З наведеним висновком частково не погоджується апеляційний суд.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_3 дійсно працювала в колгоспі ім. Куйбишева з 1947 по 1979 роки, була членом цього колгоспу (а.с.30, 82-85) та мала право на земельну частку (пай) в колишньому СЗАТ «Агрокомсинтез», але сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім'я не виготовлявся та не видавався, в книзі реєстрації сертифікатів, як власник сертифіката не значиться.

У 1995 році всі керівники, спеціалісти і інші працівники, працюючі у КСП ім. Куйбишева були переведені на роботу в СЗАТ «Агрокомсинтез» за домовленістю з головою правління СЗАТ «Агрокомсинтез» (а.с.44-45).

Розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації від 22 листопада 1995 року №65 для сільськогосподарських потреб передано у колективну власність акціонерно-пайовому товариству «Агрокомсинтез» 9 463,6 га (а.с.26).

На підставі розпорядження 22 листопада 1995 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧН-022, що зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст.11 ЦПК України (2004 р.) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст.119 ЦПК України (2004 р.) викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Частиною 1 ст.33 ЦПК України (2004 р.) передбачено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю від 22 листопада 1995 року землі СЗАТ «Агрокомсинтез» перебувають у межах Ладинської сільської ради, Олишівської селищної ради та Серединської сільської ради, які не входять до Іванівської сільської ради. Таким чином, Іванівська сільська рада не наділена повноваженнями щодо розпоряджаннями землями СЗАТ «Агрокомсинтез», тобто є неналежним відповідачем.

За таких обставин, перевірка інших доводів апеляційної скарги є недоцільною.

Враховуючи викладене та те, що апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем, або залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача, рішення суду підлягає скасуванню в частині вирішених позовних вимог про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині вимог.

ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутись до суду з відповідним позовом, зазначивши в ньому стороною належних відповідачів.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядалось.

Оскільки апеляційна скарга Іванівської сільської ради задовольняється, то з ОСОБА_2 на користь Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області належить стягнути 2675 грн. 08 коп. в повернення сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги (а.с.140).

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, п. 4 ч.3 ст. 376, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2017 року скасувати в частині вирішених позовних вимог про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Чернігівської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 2675 грн. 08 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:Судді: