АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року

м. Харків

справа № 646/7029/17

провадження № 22-ц/790/1594/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Піддубного Р.М.,

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної організації «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб», третя особа ОСОБА_2 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року (в складі судді Сороки О.П.),

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної організації «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб», третя особа ОСОБА_2 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову вказував, що 31.07.2015 року між позивачем та ПУАТ «Фідобанк» укладено договір банківського рахунку. 17.05.2016 року позивачем на рахунок було внесено грошові кошти у розмірі 150000,00 грн. 18.05.2016 року згідно виписки по рахунках позивачем було виявлено, що грошові кошти у розмірі 150000,00 грн. відсутні у зв'язку з протиправними діями банку. 20.05.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та розпочато процедуру ліквідації ПУАТ «Фідобанк», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПУАТ «Фідобанк» ОСОБА_3 Позивач звернувся до ОСОБА_2 особи Фонду та до самого Фонду із заявами з метою захисту своїх прав. В телефонному режимі позивачеві ОСОБА_2 особою було повідомлено про те, що кошти за вказаним рахунком відшкодування не підлягають у зв'язку з тим, що договір поточного рахунку є нікчемним в силу статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У зв'язку з вищевикладеним, позивач вважав дії ОСОБА_2 особи такими, що не відповідають чинному законодавству.

В звязку з цим просив зобовязати Державну організацію Фонд гарантування вкладів фізичних осіб додатково включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку фізичної особи від 31.07.2015 року № 3625, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми вкладу 150000 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної організації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ОСОБА_2 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити дії залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та Фонд несе обовязок контролю за діями свого працівника, уповноваженого ним, та несе відповідальність за наслідками його дій або бездіяльності.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 березня 2018 року в порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Колегія суддів перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Судом встановлено, що 31.07.2015 року між ОСОБА_1 та ПУАТ «Фідобанк» укладено договір банківського рахунку. Згідно умов договору банк відкриває банківський (поточний) рахунок № 3625 у валюті гривня на ім'я позивача на умовах, погоджених з ПУАТ «Фідобанк».

17.05.2016 року ОСОБА_1 на вказаний рахунок було переведено грошові кошти у розмірі 150000,00 грн.

18.05.2016 року вказані грошові кошти були переведені на рахунок ТОВ «Полі-Імпекс».

20.05.2016 року на підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 року № 8 «Про віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно цього рішення розпочато процедуру виведення ПУАТ «Фідобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20.05.2016 року до 19.06.2016 року, яку було продовжено до 19.07.2016 року. 19.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПУАТ «Фідобанк» з 20.07.2016 року по 19.07.2018 року, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПУАТ «Фідобанк» ОСОБА_3

24.05.2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 особи Фонду із претензією де зазначив, про необхідність повернення позивачеві його грошових коштів.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України від 23 лютого 2012 року «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Згідно з пункту 17 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частиною 2 статті 47 вказаного Закону передбачено, що рішення уповноваженої особи Фонду є обов'язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Разом з тим, згідно зі статті 17 КАС України 2005 року (у редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Положення про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, і у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, містить і КАС України в редакції 2017 року, що діє на час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

У справі, яка переглядається, спірні правовідносини виникли у зв'язку з порушенням права позивача на включення до реєстру вкладників, які мають право на виплату гарантованої за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суми.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач не ставив питання про відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та стягнення на свою користь відповідних сум, а оспорював виключно дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як суб'єкта владних повноважень.

Зважаючи на зазначене, звернення позивача до Фонду з указаними вимогами не є підставою для розгляду спору в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач звернувся за захистом прав, порушених суб'єктом владних повноважень, що виникли із адміністративних відносин, тому такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже у справі, яка переглядається, суд першої інстанції не врахував, що вказані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції за вказаних вище обставин, приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної організації «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб», третя особа ОСОБА_2 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії закрити.

Постанова апеляційного суду набирає сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 травня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

ОСОБА_4