Справа № 500/1158/17
Провадження № 2/500/358/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,
при секретарі Петровій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в заочному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, а також не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судові засідання які призначались на 29.03.2018 року та на 04.05.2018 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв.
Допитана в судовму засідані в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що позивача ОСОБА_1 знає добре, вона її сусідка. Позивач ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 понад пять років до часу відкриття спадщини, вели спільне господарство, ОСОБА_3 відносилась до позивача як до рідної доньки. Підтвердила факт проживання ОСОБА_1 однією родиною з ОСОБА_3 понад пять років за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106. А.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона мешкає по сусідству із позивачем ОСОБА_1 тому знає її добре. На час відкриття спадщини позивач ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3, вони вели спільне господарство та дуже добре ставились один до одного. Підтвердила факт проживання ОСОБА_1 однією родиною з ОСОБА_3 понад пять років за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106. А.
Вислухавши пояснення позивача та свідків допитаних в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Також, ОСОБА_6 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106 на підставі свідоцтва на нерухоме майно від 08.07.2009 року за № 801, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 344705 від 20.09.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 помер 18 вересня 2013 року.
Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:
- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до заповіту від 16.10.2008 року, посвідченого секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 253, ОСОБА_6 все своє майно де б воно не знаходилось та в чому б воно не складалось та взагалі все, те на що за законом він матиме право на день смерті заповів ОСОБА_3.
Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).
Осіб, які мають право на обовязкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_6 немає.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як було встановлено судом, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_6, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 31.08.2015 року за № 2613, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 409629 від 09.02.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управліня юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла 06 лютого 2015 року.
Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої в тому числі входить:
Відповідно до заповіту від 13.05.2014 року, посвідченого секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 49, ОСОБА_3 належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106 заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Спадкоємців першої, другої, третьої черги, які вступили у спадщину після смерті ОСОБА_3 не має.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією родиною не менше як пять років до часу відкриття спадщини.
Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3, оскільки проживала разом із спадкодавцем однією родиною більше пяти років до часу відкриття спадщини.
Вищезазначений факт був підтверджений поясненими свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, допитаними в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
12.05.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, померлої 06 лютого 2015 року, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 07.05.2015 року, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.
17.03.2016 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області на імя ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 3-137 на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 частину спадкова майна вже оформила та оскільки, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-
Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією родиною з ОСОБА_3 понад пять років за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано 07 травня 2018 року.
Суддя: ОСОБА_7