Справа№592/7849/17
Провадження №2/592/147/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

за участю секретаря судового засідання Хріна М.О.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бурбика Тамара Анатоліївна, Служба у справах дітей Сумської міської ради про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_3 є її батьками. Під час шлюбу вони придбали житлову квартиру, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1. Квартира була придбана за кошти, які батько ОСОБА_3 перебуваючи в шлюбі з матір'ю ОСОБА_7 отримав від банку за кредитним договором. Тоді покупцю квартири (позичальнику) ОСОБА_3 згідно договору № 275 державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву відшкодовував частину відсотків за кредитом. Фактично квартира була придбана в шлюбі, і з моменту купівлі стала спільноюсумісною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Під час та після розвівання шлюбу дана квартира не була предметом спору у батьків. Але в 2016 році батько ОСОБА_3 почав пред'являти претензії на квартиру, в якій вона мешкає з матір'ю на даний час, він вирішив вселитися до квартири по АДРЕСА_2, почав створювати уяву, що йому ніде жити. 10.11.2016 ОСОБА_3 прийшов вселятися до квартири та між батьками виникла суперечка. Під час сварки ОСОБА_3 зазначив, що він навмисно відчужив квартиру братові, для того, щоб не сплачувати борг перед Банком Надра, і що квартиру він не продавав, а дарував. В листопаді 2016 року позивачка дізналася, що договір дарування є фіктивним. договір дарування ВМО/533302 від 09.10.2009 року був посвідчений нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., а рішення про державну реєстрацію права власності на майно було прийнято 14.10.2009 року. На час вчинення договору дарування ОСОБА_3 був боржником перед Банком «НАДРА», так як 14.10.2009 року була винесена з боку старшого державного виконавця Ясенок І.Ю. постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 15500740. Був також накладений арешт на майно, а саме на подаровану ОСОБА_3 ОСОБА_4 квартиру від 30.10.2009 року, реєстраційний номер обтяження 9203456. Квартира була подарована 09.10.2009 року, а арешт на квартиру був накладений 30.10.2009 року. Фактично державна виконавча служба СМУЮ не встигла накласти арешт на майно. На даний час власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 Після отримання квартири в дар від ОСОБА_3, ОСОБА_4 квартирою не користувався, ніколи в ній не проживав, так як він на той час проживав зі своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_3, та на даний час там проживає. До речі, ОСОБА_3 в спірній квартирі після підписання договору дарування продовжував проводити господарську діяльність, так як являється засновником та директором юридичних осіб (ТОВ), офіс яких розміщувався в квартирі по АДРЕСА_1, та юридична адреса була за адресою квартири. На момент укладання договору позивачка була неповнолітня, тому батьки не питали її згоди та не врахували її думки стосовно укладання договору дарування стосовно квартири по АДРЕСА_1. На даний момент вона усвідомлює всю недобросовісність дій свого батька, наслідки його неправомірних діянь, які призвели до порушення її цивільного права та інтересу. За таких обставин позивачка просить визнати недійсним договір дарування від 09.10.2009 року житлової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А. та застосувати наслідки недійсності правочинів, повернувши сторони за договорами дарування в первісний стан, а саме повернути житлову квартиру, за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Пояснили, що на момент вчинення правочину спірна квартира не перебувала під забороною або під арештом, малолітні та неповнолітні діти у вищезазначеній квартирі не були зареєстрованими. Крім того, позивачка не була власником спірної квартири, а також не була зареєстрована за вказаною адресою, а тому вчинений правочин жодним чином не порушує її права.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 пояснив, що він є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яку отримав на підставі договору дарування №ВМО/533302 від 09.10.2009року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А. Даний договір вчинено за згодою подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у письмовій формі та нотаріально посвідчений, тому відсутні підстави для визначення його недійсним.

Відповідачка ОСОБА_7 повідомлялася про час та місце розгляду справи, однак до суду не з'явилась, про причини не явки суд не сповістила.

Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду не з'явився, просили розглянути справу без їх участі та прийняти законне та обгрунтоване рішення суду, не порушуючи прав та законних інтересів дитини.

Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т.А. повідомлялась про час та місце розгляду справи, однак до суду не з'явилась, про причини своєї неявки суд не сповістила.

Ухвалою суду від 24.07.2017 року по справі було відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

28.08.2017 року від позивачки ОСОБА_6 надійшла уточнена позовна заява.

Під час судового розгляду стороною позивача заявлялись клопотання про витребування письмових доказів у відповідача, які були судом витребувані та долучені до матеріалів справи.

Заходи забезпечення позову не вживались та провадження у справі не зупинялось і не поновлювалось.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_7 від 04.06.2003 року батьками позивачки ОСОБА_6 є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 131)

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з 27 квітня 2001 року перебували у шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.06.2013 року у справі №592/2461/13 було розірвано (а.с.134)

У період перебування у шлюбі подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_7 придбало дві житлові квартири:

- трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка була придбана в 2004 році за кошти ОСОБА_3, які перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_7 отримав від банку ПАТ «ОТБ Банк» за кредитним договором № СNL- С00/231/2007 від 07.06.2007 року;

- трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, яка була придбана в 2007 році за кошти ОСОБА_3, які перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_7 отримав від банку ВАТ КБ «Надра» за кредитним договором №10/2007/ від 16.11.2007 року.

Відповідно до договору дарування №ВМО/533302 від 09.10.2009 року, за згодою подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_7 трикімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 була подарована (відчужена) ОСОБА_4, який посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Тамарою Анатоліївною (а.с.219)

Як вбачається з письмової Згоди від 09.10.2009 року, ОСОБА_7 попередньо ознайомлена з вимогами чинного законодавства щодо недійсності угод, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам'яті та діючи добровільно, дала свою згоду на дарування квартири за адресою АДРЕСА_1 на умовах на свій розсуд своєму чоловіку ОСОБА_3, придбаної ними в зареєстрованому шлюбі. Письмова згода складена та підписана у присутності приватного нотаріусу Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т.А. (а.с.242)

На момент вчинення правочину трикімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1, перебувала в іпотеці ПАТ АТ «ОТП Банк».

Згідно листа від 09.10.2009 року №100-11/1-793 вбачається, що ПАТ АТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_3 згоду на укладення договору дарування без вилучення запису з Державного реєстру заборони відчуження о'єктів нерухомості та вилучення запису з Державного реєстру іпотек.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 717 Цивільного кодексу України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованого) безоплатно майно (дарунок) у власність. Предметом договору дарування відповідно до ст. 718 ЦК України можуть бути і нерухомі майнові речі. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, відповідно до ст. 719 ЦК України. Сторонами у договорі дарування можуть бути фізичні особи, відповідно до ст. 720 ЦК України.

Після укладення договору дарування, ОСОБА_4 провів державну реєстрацію права власності на житлову квартиру за адресою АДРЕСА_1, що свідчить про прийняття дарунку (а.с.220-222). По сьогоднішній день ОСОБА_4 є власником житлової квартири за адресою АДРЕСА_1, і як власник розпоряджається квартирою на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 у день вчинення правочину уклав з ПАТ АТ «ОТП Банк» договір поруки № SR-С00/231/2007 від 09.10.2009 року, відповідно до якого він виступив майновим поручителем ОСОБА_3 за належне виконання кредитного договору № СNL- С00/231/2007 від 07.06.2007 року, укладеного між ПАТ АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 та передав квартиру в іпотеку банку.

З довідки № 000-4/156 від 10.05.2017 року наданої ПАТ АТ «ОТП Банк» вбачається, що суму кредиту за кредитним договором № СNL- С00/231/2007 від 07.06.2007 року, укладеного між ПАТ АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було достроково погашено 08.12.2015 року.

До того ж, встановлено, що у Ковпаківському районному суді м.Суми перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т.А., ПАТ «ОТП Банк», Ковпаківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного управління юстиції у Сумській області про визнання недійсним цього ж самого договору дарування та повернення майна, визнання права власності на майно, поділ майна. Проте рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.10.2017 року у справі №592/102/17 позовні вимоги ОСОБА_7 залишені без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 23.03.2018 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2017 року у даній справі скасувано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Так, ч.1 ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст.234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_6 не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме не довела фіктивність договору дарування. Крім того, даний договір вже був предметом судового розгляду, але між іншими сторонами і по справі прийнято рішення, яким відмовлено у визнанні договору фіктивним і це рішення вже набрало законної сили. Тому суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним є необґрунтованим і в його задоволенні слід також відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_6 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3), ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4), ОСОБА_7 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5), треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бурбика Тамара Анатоліївна (АДРЕСА_4), Служба у справах дітей Сумської міської ради (м.Суми, вул.Харківська, код ЄДРПОУ ) про визнання недійсним договору дарування від 09.10.2009 року житлової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Тамарою Анатоліївною та застосування наслідків недійсності правочинів, повернувши сторони за договорами дарування в первісний стан, а саме повернути житлову квартиру, за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Чернобай