Номер провадження: 22-ц/785/276/18
Номер справи місцевого суду: 500/126/15-ц
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року (суддя Жигулін С.М.),

встановив:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 18 березня 2003 року відповідачі визнані винними у спричиненні 06 жовтня 1996 року тілесних ушкоджень, в результаті яких їй встановлена перша група інвалідності безстроково, а її сестра ОСОБА_6 загинула.

За вказаним рішенням суду з урахуванням ухвали судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 23 жовтня 2003 року з відповідачів стягнуто солідарно одноразово за період з 01 лютого 1997 року по 31 січня 2003 року 55321,23 грн. матеріальної шкоди, яка складається із втраченого заробітку, суми додаткових витрат на посилене харчування і суми за сторонній догляд, а також 40000 грн. моральної шкоди.

Окрім того, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 квітня 2007 року у результаті збільшення розміру відшкодування шкоди стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача одночасно 9368 грн. за період з 01 липня 2003 року по 31 грудня 2006 року, після чого щомісячно 634 грн., з 01 січня 2007 року довічно.

Таким чином за період з 25 червня 2007 року стягненню за сторонній та звичайний догляд з урахуванням коефіцієнту 2,77 підлягало стягненню 6357,15 грн., на посилене харчування 63870,66 грн. З урахуванням сум, які були призначені, підлягають стягненню за сторонній та звичайний догляд 4062,15 грн., витрати на посилене харчування 40812,66 грн. Через підвищення вартості життя та збільшення розміру мінімальної заробітної плати в подальшому підлягає стягненню щомісячно за сторонній та звичайний догляд по 70,63 грн. та по 709,67 грн. витрати на посилене харчування, а також заробітна плата в сумі 34749,54 грн. одноразово з 01 січня 2015 року по 3020,40 грн.

На підставі наведеного, позивачка просила суд задовольнити позов з урахуванням уточненого позову.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року позов задоволений частково.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5. на користь ОСОБА_3 одноразово за сторонній і звичайний догляд, витрати на посилене харчування 26636,79 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 щомісяця довічно за звичайний та сторонній догляд по 70,63 грн. і по 709,67 грн. витрати на посилене харчування.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 одноразово втрачений заробіток 34749,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5. на користь ОСОБА_3 щомісяця довічно по 3020,40 грн.

На вказане рішення суду звернувся з апеляційною скаргою ОСОБА_5, з посиланням на неправильне застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно протоколу розподілу справи за допомогою автоматизованої системи документообігу суду від 27.11.2017 року вказану справу розподілено судді-доповідачу Журавльову О.Г. у складі суддів Комлевої О.С., Кравця Ю.І.

Під час розгляду справи, в судовому засіданні ОСОБА_5 заявлено відвід судді Комлевої О.С., посилаючись на те, що суддя Комлева О.С. брала участь у розгляді іншої справи (справа №2-2678/11) предметом спору якої були ті самі обставини, а також ті ж самі сторони.

Розглянувши заяву ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про відвід судді Комлевої О.С. є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ізмаїльського мськрайонного суду Одеської області від 02.12.2011 року у справі №2-2678/11 відмовлено у задоволені позовних вимог Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про збільшення розміру відшкодування шкоди.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.10.2012 року (провадження №22-ц/1590/3761/12, головуючий суддя-доповідач - Комлева О.С., судді - Косогор Г.О., Ісаєва Н.В.), рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2011 року скасовано, прийнято нове рішення, яким позов Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про збільшення розміру відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4. та ОСОБА_5 солідарно втрачений заробіток за період з 01.01.2007 року по 01.07.2011 року у розмірі 46403 грн. 70 коп., в подальшому, з дня прийняття рішення суду (з 3 жовтня 2012 року) суму 2251 грн.80 коп. щомісячно, довічно.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно витрати на посилене харчування у сумі 510 грн.60 коп., з дня прийняття рішення суду (з 3 жовтня 2012 року), щомісячно, довічно.

В решті позовні вимоги залишені без задоволення.

З мотивувальної частини оскаржуваного рішення суду вбачається, що підставою для часткового задоволення позову Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_3 є злочин, а також дії володільця джерела підвищеної небезпеки (ОСОБА_4, ОСОБА_5) внаслідок ДТП, після якої ОСОБА_3 є інвалідом 1-ї групи довічно, які були встановлені рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2003 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.04.2013 року рішення апеляційного суду Одеської області від 03.10.2012 року скасовано, справа передана на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 23.09.2013 року рішення Ізмаїльського мськрайонного суду Одеської області від 02.12.2011 року залишено без змін.

Оскільки суддя Комлева О.С. висловила свою правову позицію щодо позовних вимог про збільшення розміру відшкодування, тому за правилами п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України є підстави для її відводу, так як зазначені обставини можуть викликати сумніви у сторін щодо безсторонності, об'єктивності чи неупередженості судді при розгляді вищезазначеної справи.

Враховуючи встановлене, колегія суддів дійшла до висновку, що вказані обставини виключають участь судді Комлевої О.С. у розгляді даної справи і є підстави для задоволення заяви ОСОБА_5 про відвід судді апеляційного суду Одеської області Комлевої О.С. відповідно до приписів ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_5 про відвід судді апеляційного суду Одеської області Комлевої О.С. по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом задовольнити.

Справу передати на перерозподіл для визначення іншого складу колегії суддів у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 04.05.2018 року

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

О.С.Комлева

Ю.І.Кравець