Справа № 758/1320/18
У Х В А Л А

26 квітня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

при секретарі - Дідук С. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 14.02.2018, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

13 лютого 2018 року до суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення даного позову шляхом заборони проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням та державною реєстрацією об'єкту нерухомого майна, належного відповідачу на праві власності.

14 лютого 2018 року ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва було забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2

21.03.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, зважаючи на те, що об'єкти нерухомого майна, на які було накладено арешт, не належать на праві власності ОСОБА_2, а належать його дружині ОСОБА_3, яка не є стороною кредитного договору, а відтак, не повинна нести відповідальність за невиконання кредитного договору.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року у задоволенні заяви про скасування арешту було відмовлено.

Відмовляючи у скасуванні арешту, суд виходив з того, що відповідно до Інформаційної довідки №112016801 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, наданої представником ПАТ «Укрсоцбанк», станом на 29.01.2018 року за особою ОСОБА_2 зареєстроване наступне майно:

- за реєстраційним номером майна НОМЕР_2 - будівля АДРЕСА_1,загальна площа 345, кв.м.;

- за реєстраційним номером майна НОМЕР_1 - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.41-43).

При цьому, суд критично поставиться до доводів представника ОСОБА_2 про відсутність реєстрації права власності на дані об'єкти за ОСОБА_2 та реєстрацію права власності за ОСОБА_3, що підтверджується Інформаційною довідкою від 14.03.2018, наданою представником відповідача, оскільки в наданій інформаційній довідці об'єкти нерухомості зазначені під іншими реєстраційними номерами об'єкту нерухомого майна, ніж ті, що зазначені в Інформаційній довідці, наданій представником банку.

25 квітня 2018 року до суду повторно надійшла заява представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 14.02.2018 р.

Вимоги даної заяви обґрунтовані тим, що об'єкти, на які накладено арешт, не належать відповідачу ОСОБА_2, належать його дружині ОСОБА_3, а відмінності в Інформаційних довідках, наданих представником позивача та представником відповідача, пов'язані з тим, що з 01 січня 2012 року набрав чинності Порядок ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 за № 1141, який визначив процедуру ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, актуальними даними щодо права власності на нерухоме майно є відомості, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а не в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що не було взято до уваги судом при вирішенні питання про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви у зв'язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року задоволено заяву представника ПАТ «Укрсоцбанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2, а саме :

- будівлю АДРЕСА_1 пансіонату сімейного відпочинку за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 345,0 кв.м.;

- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2.

Разом з тим, встановлено, що 26.12.2015 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування здійснив відчуження житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3

На підтвердження факту реєстрації права власності на даний об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_3 представником відповідача надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований 26.12.2015, та копію договору дарування даного житлового домоволодіння від 26.12.2015.

Розбіжності в Інформаційних довідках, наданих представником банку щодо реєстрації права власності на зазначене домоволодіння за ОСОБА_2, та актуальними даними, встановленими судом, пояснюються тим, що при посвідчені правочину у 2015 році про перехід права власності на об'єкт нерухомого майна, відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно були перенесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 не належить на праві власності відповідачу, а належить ОСОБА_3, у зв'язку з чим арешт даного майна в межах даної справи існує безпідставно.

Що стосується іншого об'єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, у заяві про скасування арешту зазначається, що даний об'єкт не належить відповідачу взагалі.

Разом з тим, відомості про право власності на даний об'єкт за ОСОБА_2 містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.42). Датою державної реєстрації права власності значиться 15.12.2009 р.

Таким чином, за відсутності відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (який діє з 2012 року) про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, за кимось іншим, ніж ОСОБА_2, суд повинен керуватися наявними даними в «старому реєстрі» - Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Зважаючи на те, що представником відповідача не надано доказів про те, що в «новому реєстрі» право власності на об'єкт за адресою: АДРЕСА_1 значиться за іншою особою, відмінною від відповідача, суд не вбачає підстав для скасування арешту з даного об'єкта.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду.

На момент розгляду заяви представника ОСОБА_2 спір між сторонами по суті не вирішений, розгляд справи не завершений, обставини, які були підставою для забезпечення позову, існують щодо одного об'єкта нерухомого майна на момент розгляду заяви, а отже необхідність застосування заходів забезпечення позову не відпала.

Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, однак не вбачає підстав для скасування арешту з об'єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158, 353-355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 14 лютого 2018 року, шляхом скасування арешту, накладеного на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В решті вимог заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

СуддяТ. В. Войтенко