Справа № 266/567/18
Провадження№ 2/266/435/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 квітня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді - Федотової В.М.,

за участі секретаря судового засідання - Шишханової К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідач ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Так, в період з 20.01. 2014 року по 12.12. 2014 року ОСОБА_1 перебував на обліку служби у справах дітей Маріупольської міської ради в Приморському районі як дитина, яка проживаю в сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, оскільки відповідач ОСОБА_2 не мала постійного місця мешкання та реєстрації, не виконувала рекомендації лікарів, залишала дитину без належного харчування, що несло загрозу життя та здоров'ю дитини. Також зазначено, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.05. 2012 року та постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30.01. 2013 року ОСОБА_2 була засуджена до трьох років позбавлення волі за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, затримана 11.11. 2014 року та направлена до ДУ "Приазовська виправна колонія (№107)" для відбування покарання. Так, рішенням колегії Приморської районної адміністрації малолітньому ОСОБА_1 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування та направлений під опіку ОСОБА_3, де проживає до теперішнього часу. Крім того зазначено, що починаючи з 10.11. 2017 року, тобто після звільнення ОСОБА_2 з місць позбавлення волі, остання до служби у справах дітей не зверталася, долею дитини не цікавилися, за місцем перебування дитини також не приходила, з питанням про повернення малолітнього сина або встановлення місця його перебування не зверталася, крім цього не зверталася також і до медичних закладів міста з метою з'ясування стану здоров'я своєї дитини, а також не з'являлась, ані за адресою: м. Маріуполь, вул. Равнінна, 19, за якою мала намір проживати, ані за адресою своєї реєстрації. Таким чином позивач вважає, що малолітній ОСОБА_1, з моменту звільнення матері набув права на виховання в рідній сім'ї, втрати статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та припинення опіки з боку ОСОБА_3, проте відповідач ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками відносно своєї дитини, а тому просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, в судове засідання надала заяву, в якій підтримала позов, просила провести розгляд справи без її участі. У разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у загальному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача підтримала.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 12 грудня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 народився 11 грудня 2013 року, його матір'ю зазначена ОСОБА_2, в той же самий час відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. (а.с.5,6)

Рішенням колегії Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради за № 248 від 23.12. 2014 року малолітньому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, з правом користування усіма пільгами передбаченими законодавством для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у зв'язку із засудженням матері ОСОБА_2 до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. (а.с.7)

Рішенням колегії Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради за № 257 від 23.12. 2014 року, ОСОБА_5 призначено опікуном малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, позбавленого батьківського піклування. (а.с.8)

З листа ДУ "Приазовська виправна колонія (№107)" за № 6/2960 від 06.11. 2017 року вбачається, що засуджена ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження звільнена за відбуттям покарання 10.11. 2017 року та має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.11)

Так, починаючи з часу звільнення з місць позбавлення волі, тобто з 10.11. 2017 року ОСОБА_2 не зверталась до Кальміуського району управління "Служба у справах дітей" міської ради з питання повернення їй малолітньої дитини, не зверталася за соціальною допомогою з питання повернення до біологічної родини ОСОБА_1 до Соціальної служби сім'ї дітей та молоді Маріупольської міської ради, а крім того не зверталася до амбулаторії № 4 ЦПМСМ № 4 з питання здоров'я та фізичного розвитку сина ОСОБА_1, 2013 року народження.(а.с.13,14,16)

Як вбачається з витягу протоколу №1 засідання Приморської районної в м. Маріуполі комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради від 16.01.2018року, остання вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Згідно відомостей з Управління «Служби у справах дітей» служби у справах дітей по Кальміуському району Маріупольської міської ради від 16.04.2018року - 06.04.2018року до служби у справах дітей по Кальміуському району Маріупольської міської ради управління «Служба у справах дітей», звернулась ОСОБА_2, яка вказала місце свого проживання : АДРЕСА_2- з питань встановлення місця знаходження її малолітнього сина. Однак, зазначеного будинку АДРЕСА_2 не існує.

Відповідно до п.27 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини", якщо після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулись із заявою про повернення дитини, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Роз'ясненнями п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03. 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" регламентовані права та обов'язки батьків, якими, зокрема, є: відповідальність за виховання, навчання й розвиток дитини; обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Таким чином, здійснюючи аналіз наданих доказів в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків, після звільнення з місць позбавлення волі протягом п'яти місяців не цікавиться здоров'ям, розвитком своєї дитини, не приймає жодних заходів щодо вирішення питання про повернення дитини до родини.

Зважаючи на викладене вище, виходячи винятково з інтересів малолітньої дитини, враховуючи наявність факту ухилення відповідачкою від свого обов'язку виховувати та утримувати дитину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 182 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,81, 89, 130,141, 263-265,268, 280, 284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: ОСОБА_3 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка народилася в м. Маріуполі Донецької області батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, який народився в м. Маріуполі Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя до Апеляційного суду Донецької області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Федотова В. М.