АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/3469/17 22-ц/774/630/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 214/3469/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Гладиш К.І.

сторони

позивач: Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2017 року, яке постановлено суддею Євтушенко О.І. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось з позовом до ОСОБА_1 про повернення суми надмірно сплаченої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звернувся до КЦО УПФУ Дніпропетровської області із заявою про призначення його малолітньому синові ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника у зв'язку з ухваленням Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення №2-742/2002 від 14.03.2002 року про визнання безвісно відсутньою його матері ОСОБА_4, а в подальшому рішенням суду від 02.06.2006 року оголошеної померлою. На підставі ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачеві розпочато виплату пенсії, а після досягнення ним повноліття та продовження навчання на підставі поданої ним заяви та відповідних документів з навчального закладу нарахування та виплату пенсії переведено на його ім'я.

У жовтні 2014 році управлінню стало відомо, що рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2006 року про оголошення ОСОБА_4 померлою скасовано рішенням суду від 12.02.2014 року. Під час здійснення моніторингу правильності нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника встановлено, що розмір безпідставно отриманої відповідачем пенсії за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 28.02.2014 року склав 68143,77 грн. Оскільки в добровільному порядку повернути пенсію відповідач не бажає, а направлені управлінням з цього приводу повідомлення ігнорує, позивач просив стягнути вказану суму з відповідача за рішенням суду.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1, відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було призначенопенсію по втраті годувальника, проте рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2006 року про оголошення ОСОБА_4 померлою скасовано рішенням суду від 12.02.2014 року, тому виплати ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника є безпідставними.

Представник позивача зауважує на тому, що зазначена переплата виникла з вини відповідача, оскільки ОСОБА_1 своєчасно не проінформував управління пенсійного Фонду щодо скасування рішення про оголошення його матері померлою.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення,виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, та з того, що позивачем не доведено факт недобросовісного отримання ОСОБА_1 пенсійних виплат, які за своїм характером є соціальною допомогою та надані йому як засіб для існування, як не встановлено й наявності рахункової помилки, того, що позивач добросовісно отримав такі кошти на підставі фактичного складу доведених обставин, які відповідно до ст.1215 ЦК України поверненню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Саксаганського місцевого суду м. Кривого Рогу від 14.03.2002 року №2-742/2002, яке набрало законної сили 14.04.2002 року, ОСОБА_4 визнано безвісно відсутньою (а.с.12).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.06.2006 року №2о-71/2006, ОСОБА_4 оголошено померлою (а.с.13-14).

У зв'язку із втратою годувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - батько малолітнього сина ОСОБА_1, звернувся до управління пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії (а.с.7). Після досягнення повноліття ОСОБА_1, на підставі поданої ним заяви від 12.09.2012 року та документів в підтвердження продовження ним навчання, нарахування та виплату пенсії було поновлено із переведенням на його ім'я (а.с.8).

Факт продовження ОСОБА_1 навчання підтверджується довідкою №664 від 2012 року (а.с.17), з якої слідує, що останній дійсно був зарахований на підставі наказу № 8 від 25.08.2012 року на навчання до Криворізького професійного гірничо-технологічного ліцею за професією «8311.2 Машиніст тепловозу», термін навчання визначено з 01.09.2012 року по 15.02.2014 року. Крім того, 13.02.2014 року ОСОБА_1 закінчив навчальний заклад, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_1 (а.с.18).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно з п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 року, до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в п.п.2, 3 п.2.1 розділу ІІ, а також надаються такі документи, зокрема: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); 2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; 3) довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); 4) свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 5) документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені п.2 ч.2 ст.36 Закону, навчаються за денною формою навчання та інші.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2014 року №214/529/14-ц (а.с.15), за заявою ОСОБА_4 - матері відповідача ОСОБА_1 скасовано рішення суду від 02.06.2006 року про оголошення її померлою

Звертаючись з позовом до ОСОБА_1 про повернення надмірно отриманої пенсії, КЦО УПФУ Дніпропетровської області посилалось на те, що відповідачем пенсія по втраті годувальника за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 28.02.2014 року є безпідставно набутим майном, яке він повинен повернути.

Проте, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач добросовісно отримав такі кошти на підставі фактичного складу доведених обставин, які відповідно до ст.1215 ЦК України поверненню не підлягають.

Так, механізм утримання надміру виплачених сум пенсій регламентовано ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року (далі - Порядок), відповідно до яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до п.4 Порядку, суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Системним аналізом вказаних норм суд приходить до висновку, що повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку наявності рахункової помилки органу, який здійснював нарахування та виплату пенсії, або якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації чи її приховання.

Як визначено ст.38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із ч.2 ст.36 цього Закону. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім'ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Крім того, як вірно зауважено судом першої інстанції, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно частини 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно частини 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, якім була виплачена пенсія, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

На думку колегії суддів, позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що під час нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника КЦО УПФУ Дніпропетровської області діяло не добровільно та з допущенням будь-якої рахункової помилки, зокрема відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1, відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було призначенопенсію по втраті годувальника, проте рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2006 року про оголошення ОСОБА_4 померлою скасовано рішенням суду від 12.02.2014 року, тому виплати ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника є безпідставними колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки скасування 12.02.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення про оголошення ОСОБА_4 померлою хоча і визначає відсутність підстав для подальшого нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника (нарахування якої відповідач припинив з 01.03.2014 року згідно довідки, а.с.19-21), однак не може бути підставою для повернення правомірно отриманої ним пенсії за період, що передував вказаній вище події, коли в розумінні ч.2 ст.36, ст38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він вважався непрацездатним членом сім'ї померлого годувальника та мав законне право на отримання такої допомоги.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що переплата виникла з вини відповідача, оскільки ОСОБА_1 своєчасно не проінформував управління пенсійного Фонду щодо скасування рішення про оголошення його матері померлою, з тих підстав, що обставини ухвалення судом рішення 12.02.2014 року стали відомі позивачу також в лютому 2014 року, оскільки остання не повідомляла відповідача про своє місце знаходження.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: