Справа № 303/3347/16-ц
У Х В А Л А

11 квітня 2018 року м. Ужгород Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Мацунича М.В.,

за участю секретаря Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 грудня 2017 року (у складі судді Камінського С.Е.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - нотаріус Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник Маряна Юріївна, про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у червні 2016 р.

Просила скасувати заповіт, складений ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3

На обґрунтування позовних вимог указала, що її рідна сестра померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Вона була власником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті сестри в неї залишилося двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на день смерті своєї мами (сестри позивача) проживали разом із нею. Після смерті старшого сина (племінника позивача) позивач допомагала та фінансово підтримувала меншого племінника, оскільки той був інвалідом із дитинства та не міг самостійно забезпечувати себе найнеобхіднішим.

Після смерті меншого племінника позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса Мукачівського районного державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. із заявою про прийняття спадщини, однак як виявилося ОСОБА_5 (менший племінник) ще за життя залишив заповіт на ОСОБА_3

Вважає такий заповіт незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач, скориставшись тим, що племінник позивача був інвалідом із дитинства, неграмотним (не вмів самостійно писати та читати), забрав від нього документи на будинок і паспорт громадянина України та оформив на себе право власності на житловий будинок.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26 грудня 2017 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Доводить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що для встановлення дійсних обставин справи необхідно допитати свідків і призначити посмертну судово-психіатричну експертизу.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Узагальнені доводи заперечень зводяться до того, що всі вимоги, заявлені позивачем у апеляційній скарзі (щодо призначення посмертної судово-психіатричної експертизи та допиту свідків), були реалізовані судом першої інстанції, а всі дії позивача спрямовані на затягування розгляду справи.

01 березня 2018 р. до апеляційного суду Закарпатської області надійшло клопотання від ОСОБА_2 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи (а.с.184).

Просила призначити посмертно судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Берегівської обласної психіатричної лікарні.

На вирішення експертів поставити такі питання: чи мали місце у померлого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. будь-якій психічні захворювання у період із 1996 р. по ІНФОРМАЦІЯ_4.; якщо так, то які причини їх розвитку та який характер вони містили (тимчасовий, хронічний та ін.); який загальний психічний стан був у померлого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4., у період із 1996 р. по ІНФОРМАЦІЯ_4.; чи міг вплинути психічний стан померлого ОСОБА_9 на час складання заповіту від 11 червня 2015 р. на правильність сприйняття фактів, що мають значення для складання заповіту; чи міг померлий ОСОБА_9 на момент складання заповіту від 11.06.2015 р. у силу свого психічного стану та стану здоров'я, віку, розвитку, вживання ліків, із урахування його вікових особливостей, емоційного передсмертного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища (незнайомий нотаріус, незнайомі люди, введення в оману та неможливість підтвердити свою волю письмово тощо) правильно розуміти та повною мірою усвідомлювати значення своїх дій, їх наслідків і керувати ними на момент складання заповіту; чи міг померлий ОСОБА_9, який страждав на психічне захворювання, після проходження відповідного спеціального лікування, самостійно (амбулаторно) вилікуватись або яка імовірність вилікування від такого захворювання самостійно.

На обґрунтування клопотання указала, що для встановлення психічного стану свого племінника на момент складання заповіту, який страждав хронічним захворюванням - шизофренією, у справі необхідно призначити посмертну судово-психіатричну експертизу.

У задоволенні клопотання необхідно відмовити з таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За приписами п.2 ч.1 ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Згідно з ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причини, що об'єктивно не залежали від нього.

Однак, матеріалами справи встановлено, що 22 серпня 2016 р. ОСОБА_2 зверталася до суду із заявою про призначення посмертної психіатричної судово-медичної експертизи. (а.с.39-40). Просила призначити посмертно судово-медичну психіатричну експертизу для визначення дієздатності ОСОБА_9 на момент укладення заповіту. У вересні 2016 р. представник ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_2, також подав клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи (а.с.51). Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 07 вересня 2016 р. указане клопотання задоволено та призначено в справі посмертну судово-психіатричну експертизу (а.с.54). Однак, указану ухвалу було повернуто без виконання у зв'язку з відсутністю витребуваних Обласною психіатричною лікарнею 13 жовтня 2016 р. документів (а.с.74,78).

Тобто, судом першої інстанції уже призначалася посмертна судово-психіатрична експертиза, однак тих відомостей, які містилися у медичній картці померлого заповідача, було недостатньо для проведення призначеної експертизи.

Позивач, знаючи про це, подає до апеляційного суду клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, яке є невмотивованим і необґрунтованим і не підкріплене жодними належними документами.

Отже, за умови призначення експертизи судом першої інстанції і відсутності належної доказової бази в клопотанні про призначення експертизи в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд констатує, що в задоволенні клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи необхідно відмовити як необґрунтованому та недоведеному.

Керуючись ст.ст.103,259,260,261 ЦПК України, -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_2про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

3. Повне судове рішення складено 20 квітня 2018 року.

Судді: