ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2410/17
Провадження №2/477/181/18
19 квітня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,
Позивач в судове засідання свого представника не направив, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглядати справу за відсутності представника, не заперечував щодо ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання 19 квітня 2018 року не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав.
Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що 07 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №640/4-137 з додатком № 1, 11 листопада 2009 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 про внесення змін до договору кредиту від 07 березня 2008 року №640/4-137 та 10 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про внесення змін №3 до договору кредиту від 07 березня 2008 року№640/4-137, в яких сторони узгодили всі їх умови.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до частини 1 статті 546, статей 549, 611 ЦК України виконання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення зобовязання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання за договором, а позичальник навпаки, порушив його умови в частині своєчасної та повної сплати кредитних платежів, тому за ним утворилася заборгованість, яка до цього часу не погашена.
Тому виходячи з положень статей 526, 530, 552, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідача в повному розмірі.
Відповідно пункту 12 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року№5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 статті 533 ЦК України. Разом із тим як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.
Оскільки позивачем недоплачено судовий збір в розмірі 443,62 грн., з відповідача на користь держави необхідно стягнути недоплачений судовий збір в розмірі 443,62 грн.
Керуючись статтями 258-259, 263-265, 279 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 443 (чотириста сорок три) грн. 62 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО