Справа №720/1965/17
Провадження № 2/720/31/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Новоселиця.

Новоселицький районний суд Чернівецької області, у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Житарюк В.О.,

сторін по справі:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Топорівської сільської ради Новоселицького району, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3,

- про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 09 квітня 2017 року помер його батько ОСОБА_4, який був зареєстрований та проживав разом з дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_2 по вул.. Гагаріна Юрія, 23 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області.

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по вул.. Гагаріна Юрія, 23 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області.

За життя 06 листопада 2014 року ОСОБА_4 склав заповіт на користь ОСОБА_2, яким все своє майно заповів останньому.

Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті батька, оскільки був зареєстрований та проживав разом з батьком на день його смерті та у встановлений законом шестимісячний строк подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_5 дружина померлого ОСОБА_4 спадщину не прийняла та подала заяву до нотаріальної контори про відому від належної їй за законом частки.

Постановою нотаріуса позивачу ОСОБА_2 відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе.

Просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності в цілому на житловий будинок по вул.. Гагаріна Юрія, 23 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 09квітня 2017 року ОСОБА_4.

04 квітня 2018 року через канцелярію суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій він зазначив, що господарство по вул. Гагаріна Юрія, 23 в с. Топорівці. Новоселицького району Чернівецької області відноситься до категорії колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК Української PCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право на 1/3 частку в даному домоволодінні.

Після смерті 09 квітня 2017 року ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/3 частку в зазначеному домоволодінні, у звязку із чим позивач просить визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку по вул.. Гагаріна Юрія, 23 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 09 квітня 2017 року ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнену позовну заяву в повному обсязі з підстав зазначених в ній. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача та третя особа в судовому засіданні не зявилися, але подали до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у їх відсутності.

Суд вислухавши думку представника позивача враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Стаття 380 ЦК України зазначає, що жилий будинок є обєктом права приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріалами справи судом встановлено, що господарство по вул. Гагаріна Юрія, 23 в с. Топорівці. Новоселицького району Чернівецької області відносилося до категорії колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, про що свідчить довідка №1502 від 10 листопада 2017 року видана Топорівською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області.

Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності».

Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало трьом членам двору на праві спільної власності у рівних частках. А тому власники даного дворогосподарства ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 мали рівні часки по 1/3.

При житті 06 листопада 2014 року ОСОБА_4 склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 242 та посвідчений секретарем Топорівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, яким все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і все, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде матиме право ОСОБА_2.

09 квітня 2017 року помер ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-МИ №175309 та про що складений відповідний актовий запис № 19 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку в житловому будинку, який знаходиться по вул. Гагаріна Юрія, 23 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області.

Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивач ОСОБА_2 своєчасно прийняв спадщину за заповітом після смерті 09 квітня 2017 року батька ОСОБА_4, оскільки був зареєстрований та проживав разом з батьком на день його смерті, що підтверджується довідкою № 1767 від 19 грудня 2017 року виданою Топорівською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області та 21 червня 2017 року у встановлений законом шестимісячний строк подав заяву до приватного нотаріуса Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті 09 квітня 2017 року ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_5, яка відмовилася від належної їй за законом частки в спадщині, що підтверджується заявою від 15 червня 2017 року поданої ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Постановою приватного нотаріуса Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 від 18 грудня 2017 року позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул.. Гараріна Юрія, 23 в с. Топорівці Новоселицького району, після смерті 09 квітня 2017 року ОСОБА_4, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивач ОСОБА_2 своєчасно прийняв спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Також представник позивача звернувся з усним клопотанням про повернення позивачу зайво сплаченої суми судового збору, посилаючись на те, що згідно квитанції № 35 від 20 грудня 2017 року позивачем ОСОБА_2 було сплачено 1570 гривень 03 копійки судового збору, тобто 1 % від загальної вартості житлового будинку.

04 квітня 2018 року через канцелярію суду позивач ОСОБА_2 подав уточнену позовну заяву, якою зменшив свої позовні вимоги.

Як вбачається з вимог ч. 3 ст. 176 ЦПК України у разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення судом судового збору вирішується відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Дослідивши матеріали справи та здійснивши точний розрахунок сплати судового бору, враховуючи, що позивач зменшив позовні вимоги, суд вважає, що зайво сплачена сума судового збору складає 865 гривень 50 копійки, яка підлягає поверненню позивачу ОСОБА_2.

Розпорядником коштів місцевого бюджету Новоселицького району є управління державного казначейства у Новоселицькому районі, яке уповноважене повертати сплачений сторонами судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4,7,12,13,80,82,176,245,246,258- 273,354ЦПК України і на підставі ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ухвалив:

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку літер А, господарський блок літер Б, альтанки літер В, вбиральні літер Г, навісу літер Д, Е, Ж, погрібу літер Пг, котельні літер К, огорожі №1-3, криниці №4, вигрибна яма №5, замощення І-ІІ розташований по вул.. Юрія Гагаріна 23 в с. Топорівці, Новоселицького району, Чернівецької області після смерті 09квітня 2017 рок ОСОБА_4.

Зайво сплачений судовий збір по квитанції від 20.12.2017 року за №35 в сумі 865 грн. 23 коп. повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.