РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Балан Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 В*ячеслава Володимировича про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

04.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2 В*ячеслава Володимировича про стягнення матеріальної шкоди 3445,76 грн., страхового відшкодування 49642,12 грн. та пені 528,08 грн.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2014 року було відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до судового розгляду.

Згідно заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 частково задоволені та стягнуто на користь позивача з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхове відшкодування 49000 грн. та 490,73 грн. судового збору, з ОСОБА_2 суму 3445,76 грн. та судовий збір 33,73 грн. (а.с. 31-34 т.1).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2014 року за заявою відповідача заочне рішення від 09.09.2014 року скасовано. (а.с. 53).

Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення суми відмовлено. (а.с. 62-64 т.1).

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17.03.2015 року по розгляду апеляційної скарги рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2014 року залишено без зміни. (а.с. 113 т.1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.11.2016 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена, рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2014 року, ухвала апеляційного суду Харківської області від 17.03.2015 року скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 148-150 т.1).

Після отримання справи ухвалою від 20.12.2016 року призначено судове засідання з викликом учасників судового розгляду. (а.с. 153 т.1).

16.01.2017 року позивачем ОСОБА_1 подана до суду уточнена позовна заява. (а.с. 164 т.1).

За клопотанням відповідача представника ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2017 року призначена судово-автотоварознавча експертиза в ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_3. (а.с. 220-221 т.1).

20.12.2017 року до суду повернута справа з повідомленням від 14.11.2017 року про неможливість надання висновку експертизи №6679. (а.с. 229-230 т.1).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2018 року відновлено провадження по справі та призначено судове засідання. (а.с. 233).

14.03.2018 року судом прийнята уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, встановлено строк для надання відповідачем відзиву, позивачу відповіді на відзив.

В своєму уточненому позові (а.с. 1-3 т.2). ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 франшизу в розмірі 1000 грн., матеріальний збиток в сумі 1445,76 грн., додаткові витрати 642,12 грн., сплачений судовий збір 843,81 грн. В уточненому позові претензій ОСОБА_1 до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» не пред*являє і вказує відповідачем тільки ОСОБА_2

В обґрунтування позову вказує, що ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» добровільно сплатило йому страхове відшкодування у розмірі 40000 грн., а тому він більше не має до нього жодних претензій і вважає за непотрібним його участь у розгляді справи. Він пред*являє претензії тільки до винної особи ОСОБА_2 і просить стягнути з даного відповідача суму франшизи 1000 грн., яку не відшкодувало ПАТ «Українська транспортна страхова компанія». Також, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму невідшкодованої майнової шкоди в розмірі 1445,76 грн. (52445,76 грн. (збиток) -9000 грн.(вартість залишків автомобіля) - 40000 грн. (страхове відшкодування)-1000 грн.(франшиза). Додаткові витрати у розмірі 642,12 грн. складаються з витрат на проведення експертизи 600 грн. та 42,12 грн. витрат по відправці телеграми, які також просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 Просить, крім того відшкодувати йому витрати по оплаті судового збору 843,81 грн.

В судове засідання позивач не з*явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 5 т.2).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, ніяких заяв до суду не подав, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності відповідача, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 09.01.2014 року о 14:30 по вул. Героїв Праці, 20/321Б в м. Харкові сталася ДТП за участю водія ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2014 року винним у вказаному ДТП визнаний водій автомобіля НОМЕР_3 - відповідач по справі ОСОБА_2, який порушив п.10.1 ПДР України.

Згідно вимог ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП 09.01.2014 року та вина в ньому ОСОБА_2 підтверджуються постановою, яка набрала законної сили та є обов'язковою для суду.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно звіту автотоварознавчого дослідження №0951 від 19.06.2014 року, проведеного ФОП ОСОБА_4 наданого позивачем, вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля на момент дослідження складає 52445,76 грн. (а.с. 11-15). Інших даних про вартість матеріальної шкоди, завданої власникові транспортного засобу під час розгляду справи надано не було.

Право позивача на пред*явлення вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автотранспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2 підтверджується довіреностями від 16.01.2014 року та від 30.03.2011 року з правом отримання грошових коштів у випадку заподіяння шкоди (а.с. 6-7) та ніким не спростоване.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено та зазначив позивач в уточненому позові, що ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» добровільно сплатило йому страхове відшкодування у розмірі 40000 грн. (а.с. 3 т.2), а тому він просить стягнути з винної особи в ДТП ОСОБА_2 суму франшизи 1000 грн., яку не відшкодувало страхова компанія та невідшкодовану майнову шкоду в розмірі 1445,76 грн. (52445,76 грн. (збиток) -9000 грн.(вартість залишків автомобіля) - 40000 грн. (страхове відшкодування)-1000 грн.(франшиза). Також, просить відшкодувати судові витрати та додаткові витрати.

Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 9, 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, зменшена на суму франшизи.

Розмір франшизи згідно полісу (а.с. 5) складає 1000 грн., яку необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2, як з винної особи в ДТП 09.01.2014 року.

Також, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2, як з винної особи в ДТП різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що складає 1445,76 грн. (52445,76 грн. (збиток) -9000 грн.(вартість залишків автомобіля) - 40000 грн. Доказів на спростування вказаного розрахунку суду під час розгляду справи також не надано.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стосовно відшкодування витрат позивача на проведення експертного дослідження в 2014 році у розмірі 600 грн. та 42,12 грн. на відправку телеграму, то дані витрати не підлягають задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 139, 141 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню витрати позивача по оплаті судового збору при подачі позову до суду у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.4-13, 76-89,139,141, 258-273, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 В*ячеслава Володимировича про стягнення суми задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 В*ячеслава Володимировича на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнового збитку суму в розмірі 1445, 76 грн., розмір франшизи 1000 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., усього стягнути 3150,56 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 В*ячеслава Володимировича про стягнення суми додаткових витрат 642,12 грн. відмовити.

ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4, місце проживання: 62100, АДРЕСА_1

ОСОБА_2 В*ячеслав Володимирович НОМЕР_5, виданий 11.07.2001 р., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :