Справа № 683/96/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Крупської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу № 683/96/18, 2/683/386/2018 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з її повноліття до закінчення нею навчання 30 червня 2019 року.

На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що у неї та відповідача є повнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дочка ОСОБА_3 є студенткою Національного університету харчових технологій навчально наукового інституту економіки і управління та навчається на 1 курсі денної бюджетної форми навчання. Дочка не працює, оскільки навчається, позивачці самій важко утримувати дочку, натомість відповідач участі в утримані повнолітньої дочки не приймає, хоч зобовязаний матеріально допомагати.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 з моменту звернення до суду, тобто з 17 січня 2018 року.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку, оскільки сплачує аліменти ще на одну дитину.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена, до суду не зявилася про причини неявки суду не повідомила.

Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Судом встановлено, що згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 серпня 2013 року на користь позивачки стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і до досягнення ними повноліття.

Згідно довідки Національного університету харчових технологій навчально наукового інституту економіки і управління № 99/1133 від 01.12.2017 року, ОСОБА_3 з 01 вересня 2017 року є студенткою національного університету харчових технологій (1 курсу денної форми навчання), термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2019 року та навчається за кошти державного бюджету.

Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, копією свідоцтва про народження ОСОБА_3; копією рішення Старокостянтинівського районного суду від 01.08.2013 року; довідкою Національного університету харчових технологій навчально наукового інституту економіки і управління № 99/1133 від 01.12.2017 року.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до розяснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків, з ким вона проживає. За змістом зазначених статей позивачка мала право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітньої дочки, а з огляду на те, що остання є дієздатною, аліменти мали бути стягнуті на його, а не інших осіб, користь, і тоді, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в їх інтересах. Право на звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача в своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що повнолітня дочка сторін ОСОБА_3, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги на період навчання, а відповідач є працездатним та може надавати таку допомогу, тому позов слід задовольнити частково та стягнути аліменти з відповідача на утримання дочки на період навчання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 17 січня 2018 року по 30 червня 2019 року включно.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, ЦПК України, ст.ст. 84, 180-184,191,199-201 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини його заробітку, щомісячно на період її навчання, починаючи з 17 січня 2018 року по 30 червня 2019 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2018 року.

Суддя