14.03.2018 Єдиний унікальний номер 205/6456/17
14 березня 2018 рокум. ДніпроСправа № 205/6456/17
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 про виселення,
Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вказаною позовною заявою, у якій просить виселити відповідачів з належного позивачу домоволодіння № 77, розташованого у м. Дніпрі, вул. Вільямса. Позовна заява мотивована тим, що відповідачі мешкають у належному позивачу домоволодінні без правових підстав та відмовляються у добровільному порядку його звільнити.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5.
У судовому засіданні 07.02.2018р. ОСОБА_2, посилаючись на те, що інші відповідачі не змогли зявитись у судове засідання з поважних причин та на необхідність укладення договору про правову допомогу, просив суд відкласти судове засідання. Судове засідання відкладено на 05.03.2018р.
У судовому засіданні 05.03.2018р. представник відповідачів посилаючись на те, що в нього не було часу для ознайомлення з матеріалами справи, просив суд відкласти судове засідання у справі. Доказів неможливості прибуття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання 07.02.2018р. суду не надано. Судове засідання відкладено на 14.03.2018р.
Представник позивача надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала.
ОСОБА_2 через канцелярію суду 14.03.2018р. надано клопотання про відкладення судового розгляду справи, призначеного на 14.03.2018р., на іншу дату у звязку з зайнятістю представника відповідачів у підготовчому засіданні по кримінальному провадженню в іншому суді. Доказів на підтвердження даної обставини суду не надано.
ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, проте матеріали справи містять від нього заяву про розгляд справи за його відстуністю.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи розумність строків розгляду цивільних справ, а також відсутність доказів, які б підтверджували обставини, на які посилались відповідачі, як на підстави для відкладення судових засідань, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відкладення судового засідання 14.03.2018р.
Беручи до уваги відсутність відзиву на позовну заяву та заперечень позивача проти розгляду справи в заочному порядку, суд доходить висновку про достатність правових підстав для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України.
Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
Позивач відповідно до договору купівлі-продажу часток домоволодіння, посвідченого 05.09.2017р. приватним нотаріусом криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, є власником 73/100 частин домоволодіння № 77, розташованого у м. Дніпрі, вул. Вільямса (а.с.6-8).
ОСОБА_5 відповідно до договору дарування частки домоволодіння, посвідченого 02.02.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8, є власником 27/100 частин спірного домоволодіння(а.с.48).
З позовної заяви та довідок про реєстрацію місця проживання осіб (а.с.9, 41) вбачається, що у спірному домоволодінні проживають та зареєстровані відповідачі. Всупереч ст.81 ЦПК України останні не надали суду жодних доказів на підтвердження існування правових підстав для проживання у зазначеному домоволодінні.
З заяви ОСОБА_5 вбачається, що останній в родинних стосунках з відповідачами не перебуває.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи вищевказані правові норми, а також те, що відповідачі не є співвласниками домоволодіння № 77, розташованого у м. Дніпрі, вул. Вільямса та не перебувають у родинних стосунках з позивачем чи іншим співвласником спірного домоволодіння, а право власності позивача є непорушним та таким, що підлягає судовому захисту, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про виселення задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_9