Справа № 732/1778/17
Провадження № 2/732/70/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Лиманської М.В.,

в присутності секретаря Бруй І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

третя особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 41 по вулиці Лісовій в селі Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 20.11.2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по вулиці Лісовій в селі Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області знаходиться домоволодіння № 41, яке належало до суспільної групи колгоспного двору, членами якого були батьки позивачки : ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Останні не втратили права на частку в майні колгоспного двору, і кожному з них належало по 1/2 частині домоволодіння. На день смерті 01.02.2006 року ОСОБА_3 в спірному будинку був зареєстрований та проживав разом з його дружиною ОСОБА_2. Остання вважається такою, що прийняла спадщину ОСОБА_3 20.11.2009 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті позивачка подала заяву про прийняття спадщини матері до державної нотаріальної контори, де за її заявою державним нотаріусом ОСОБА_4 була заведена спадкова справа. Спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було побудовано в 1948 році. Процент готовності 100 %. У зв'язку з тим, що право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, позивачка позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, тому позивачка звернулася до суду.

У судове засідання позивачка не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 12.01.2018 року з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с.33).

Відповідач по справі - Великодирчинська сільська рада Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не з'явився. Сільський голова Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_5 надав до суду письмову заяву від 18.12.2017 року № 318 з проханням розглянути справу без присутності представника сільської ради, позов ОСОБА_1 визнають. ( а.с. 25 ).

Згідно положень ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного.

За даними паспорта громадянина України серії НК № 697593, виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 17 вересня 1999 року, встановлено, що його видано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася в селі Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області (а.с.4).

Судом встановлено, що 01.02.2006 року в с. Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 у віці 76 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕЛ № 020084 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно.

З довідки виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року № 430 встановлено, що в будинку за адресою село Малий Дирчин, вулиця Лісова, № 41 на день смерті 01.02.2006 року ОСОБА_3 останній був постійно зареєстрований та постійно проживав разом з ОСОБА_2, його дружиною, яка виписана 20 листопада 2009 року у зв'язку зі смертю ( а.с. 15 ).

В силу ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину свого чоловіка ОСОБА_3

За даними спадкової справи №378 від 15.07.2008 року ОСОБА_2 звернулась 15.07.2008 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини її померлого чоловіка. Інші спадкоємці відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. (а.с.68-70)

З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 124245 встановлено, що ОСОБА_2 померла 20.11.2009 року у віці 85 років у с. Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 12. (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно.

З дослідженого в судовому засіданні дублікату заповіту, що має силу оригіналу, від 01.09.2001 року, посвідченого секретарем виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 27, встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1 ( а.с. 43).

Факт родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з позивачкою ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії 1-ЕЛ № 105200 та свідоцтвом про укладення шлюбусерії І-ЕЛ № 274327 (а.с.5-6).

Після смерті ОСОБА_2 позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулася 05 травня 2010 року до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом. 05.05.2010 року була заведена спадкова справа № 80/2010 до майна ОСОБА_2, яка померла 20.11.2009 року. (а.с.35-46).

Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини ОСОБА_2 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 41 по вулиці Лісовій в с. Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області.

Так, з довідки виконкому Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року № 401 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі по с. Малий Дирчин за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 407, в будинку №41 по вулиці Лісовій в с.Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали : ОСОБА_3 батько, якому належала 1/2 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; ОСОБА_2 мати, якій належала ? частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не втратили права на частку в його майні. Відповідно до земельно-кадастрової книги колгоспу ім. Маяк с. Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області за вказаною адресою значиться виділена земельна ділянка площею 0,25 га під будівництво будинку та господарських споруд (а.с.16).

Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок.

За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності.

Отже, ОСОБА_2 після успадкування ? частки в спадковому будинку після смерті її чоловіка ОСОБА_3 станом на момент своєї смерті мала у власності цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 41 по вул. Лісовій в с. Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області.

З інформаційної довідки Городнянського РГ БТІ від 19 жовтня 2017 року № 1197 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : с. Малий Дирчин, вул. Лісова, буд. № 41, Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано. Технічна інвентаризація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами проведена 18.10.2017 року. Житловий будинок побудовано в 1948 році, реконструйовано в 1960 році. Процент готовності житла 100 %. Самочинного будівництва, перепланування не виявлено. Інвентаризаційна оцінка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на день провдення технічної інвентаризації становить 107269 грн. (а.с.11).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за її життя.

Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою.

Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт.

З виготовленого технічного паспорта встановлено, що житловий будинок № 41 по вул. Лісова в с. Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області позначений на плані: А-1 житловий будинок площею забудови 69,1 кв.м., загальною площею 55,3 кв.м., в т.ч. житловою 17,5 кв.м. та допоміжною 37,8 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 48,3 кв.м., Б1-1 сарай площею забудови 15,7 кв..м., В-1 погріб площею забудови 7,7 кв.м., № 1 ворота з хвірткою площею забудови 7,0 кв.м., № 2 огорожа площею забудови 11,5 кв.м.( а.с. 9-10).

Врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 328,392,1262,1268,1270,1297 ЦК України, ст.4, 5, 17, 206, 247, 264, 268, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великодирчинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Лісова буд. № 41 у селі Малий Дирчин Городнянського району Чернігівської області, та зазначений у технічному паспорті на житловий будинок під літерами: А-1 житловий будинок площею забудови 69,1 кв.м., загальною площею 55,3 кв.м., в т.ч. житловою 17,5 кв.м. та допоміжною 37,8 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 48,3 кв.м., Б1-1 сарай площею забудови 15,7 кв..м., В-1 погріб площею забудови 7,7 кв.м., № 1 ворота з хвірткою площею забудови 7,0 кв.м., № 2 огорожа площею забудови 11,5 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 20.11.2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Суддя М.В. Лиманська