Справа № 646/743/18
№ провадження 2-о/646/36/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2018 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Шелест І.М., за участю секретаря Міщенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 646/743/18 за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту належності документу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт належності правовстановлюючих документів ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, а саме: договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2005 року посвідченого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за № 6826 де заповнено ім*я, як «Мордовской Микола Володимирович», та витягу № 9639757 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.01.2006 року виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризацій» де заповнено ім*я, як «Мордовской Микола Володимирович».

В обгрунтування вимог своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що 28.12.2005 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за № 6826.

На той час, коли він укладав договір, він був громадянином ОСОБА_4 Федерації, а тому при укладанні договору мав отримати ідентифікаційний номер, у зв*язку з чим, 26.12.2005 року ним було отримано картку фізичної особи-платника податків, в якій було вказано, що ОСОБА_5 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_1, а тому і у вищевказаному договорі було написано його прізвище як «Мордовской».

23.01.2006 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» було видано витяг № 9639757 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, де вказано, що власник ОСОБА_5, тобто і у цьому документі прізвище «Мордовской».

Через деякий час заявник отримав громадянство України, та 25.01.2018 отримав паспорт громадянина України. При перекладі його прізвища з російської, у паспорті його прізвище вказане, як «Мордовський».

У зв*язку з тим, що на той час, коли він отримував картку фізичної особи-платника податків було допущено помилку у прізвищі, ця помилка була зроблена й у договорі купівлі-продажу квартири, а тому на даний час є складнощі стосовно правовстановлюючих документів, а саме у розбіжності його прізвища.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд її задовольнити.

Зацікавлена особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилася, надала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані до заяви докази, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім*я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про, судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз*яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або, ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено, що 28.12.2005 року між заявником по справі та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, який був посвідчений нотаріусом Харківського міського нотаріального кругу ОСОБА_2 Так, з даного договору вбачається, що ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) продала, а ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) купив двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1.

Також, заявником було отримано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 9639757 від 23.01.2006 року.

Відповідно до довідки начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Харківській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, набув громадянство України 20.12.2005 року.

Згідно копії картки фізичної особи платника податків ДПА у Харківській області від 26.12.2005 року ОСОБА_5 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Тобто, на момент укладення вищевказаного договору купівлі-продажу, заявник мав картку фізичної особи платника податків ДПА у Харківській області на ім*я «Мордовской Микола Володимирович».

В подальшому, а саме 28.08.2007 року заявником було отримано дублікат картки фізичної особи платника податків ДПА у Харківській області, відповідно до копії якої ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

25.01.2018 заявнику було видано паспорт громадянина України на ім*я ОСОБА_1.

При цьому, відповідно до технічного паспорту на квартиру № 22 в житловому будинку № 4 по вулиці Черепанових в м. Харкові, власником зазначено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Також встановлено, що заявник позбавлений можливості в повній мірі користуватись і розпоряджатись належною йому квартирою, оскільки у зазначених вище правовстановлюючих документах його прізвище вказано як «Мордовской», а в паспорті громадянина України та картці платника податків від 28.08.2007 року його прізвище вказано як «Мордовський».

За таких обставин суд приходить до висновку, що факт належності заявнику ОСОБА_1 документів - договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого за №6826, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №9639757 від 23.01.2006 року, знайшло своє підтвердження і такий факт необхідно встановити.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав.

У відповідності до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту належності документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) правовстановлюючих документів, а саме: договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2005 року, посвідченого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого за №6826 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 9639757 від 23.01.2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20.04.2018 року.

Суддя: І.М. Шелест