30.03.2018 227/3430/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Харьковій Л.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

представників:

позивача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування Виконкому Добропільської міської ради, ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування Виконкому Добропільської міської ради, ОСОБА_2, про позбавлення відповідача батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є матір'ю відповідача ОСОБА_5, яка є одинокою матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька дитини зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Станом на момент подання позовної заяви малолітня ОСОБА_6 зареєстрована та мешкає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, у зв'язку з чим позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_6

У зв'язку з набранням 15.12.2017 року чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2018 року за зазначеною цивільною справою було призначено підготовче судове засідання, яке було відкладено з причини неявки відповідача. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання до суду відзиву на позовну заяву. Представником позивача до суду було подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до змісту якої позивач просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_6, встановити опіку над ОСОБА_6 та призначити її опікуном малолітньої дитини, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що заяву про зміну предмету позову було подано відповідно до вимог ЦПК України, в справі наявні докази про отримання такої заяви сторонами, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду зазначену заяву про зміну предмета позову.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зазначила, що вона є матір'ю відповідача ОСОБА_5, у якої є неповнолітня дитина ОСОБА_6. Деякий час її донька разом з онукою проживали у позивача, проте відповідач близько двох років назад поїхала в невідомому напрямку і додому не повертається. За допомогою працівників поліції позивачеві вдалося встановити місце перебування ОСОБА_5, яка на сьогоднішній день проживає в м. Краматорську разом зі своїм співмешканцем. Відповідач повідомила працівникам поліції про те, що не має наміру повертатися додому до своєї доньки. Окрім того, позивач в судовому засіданні зазначила, що відповідач по справі, яка є матірю її неповнолітньої онуки, жодної участі в житті дитини не приймає, дуже часто під час спільного проживання з донькою відповідач ображала дитину, завдавала їй фізичних та психологічних страждань, також зазначила, що відповідач веде аморальний спосіб життя, що також негативно може вплинути на розвиток дитини. Таким чином, відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, жодним чином матеріально дитину не забезпечує, її життям не цікавиться, не підтримує жодного спілкування з дитиною, дитина перебуває на повному утриманні бабусі, з якою вона проживає, у зв'язку з чим позивач просить позбавити відповідача ОСОБА_5 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити опіку над ОСОБА_6 та призначити позивача її опікуном, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача, який діє на підставі довіреності від 29 серпня 2017 року, укладеною між позивачем ОСОБА_1 та заступником начальника відділу «Добропільське бюро правової допомоги» Краматорського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Через представника позивача ОСОБА_3 відповідач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 118).

Представник третьої особи ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності № 14 від 23.01.2018 року, виданої Добропільським міським головою ОСОБА_7, в судовому засіданні зазначила, що малолітня ОСОБА_6 Андрівїна, ІНФОРМАЦІЯ_1, була тимчасово влаштована до родини своєї бабусі ОСОБА_1 на підставі рішення рішення Служби у справах дітей Добропільської міської ради від 10.05.2017 року № 33 про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначила, що у зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_5 проживає на сьогоднішній день в м. Краматорську, провести огляд умов для проживання дитини орган опіки та піклування не має можливості, оскільки не має повноважень проводити такі огляди на території інших населених пунктів, які не входять до складу Добропільської міської ради. Окрім того, з огляду на зазначене, орган опіки та піклування не має можливості скласти висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітньої доньки, а також зважаючи на те, що дитина на сьогоднішній день не має статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що в їх родині проживає малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати дитини ОСОБА_5 вже тривалий час не з"являється до дитини, жодним чином про неї не піклується. Він також просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини, зазначивши, що згодний на встановлення опіки над дитиною та призначення її опікуном його дружини ОСОБА_1

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду показала, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1, в родині якої, проживає її малолітня онучка ОСОБА_6 Дитина виховується бабусею та дідусем, які її дуже люблять, піклуються про неї, дитина охайна та доглянута, відвідує навчальний заклад. Відповідач ОСОБА_5 деякий час проживала у своєї матері разом з дитиною, проте навіть тоді належним чином про дитину не дбала, і вже тривалий час не з'являється до родини, життям дитини не цікавиться, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Свідок ОСОБА_9 надала суду показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_8

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Добропілля Донецької області 16 лютого 1989 року, актовий запис № 78 від 16.02.1989 року, ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_1 (а.с. 9), прізвище якої було змінено на «ОСОБА_1» на підставі свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області 22.05.2007 року НОМЕР_2, актовий запис № 94 від 22.05.2007 року (а.с. 10).

Відповідач ОСОБА_5 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстрація батька малолітньої дитини здійснена зі слів матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, сформованого 31 серпня 2016 року за № 6 Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки про склад сім'ї, виданої Відділом реєстрації Добропільської міської ради 28.04.2017 року за № 17/1799, малолітня ОСОБА_6, 2010 р.н., зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з бабусею ОСОБА_1 та чоловіком позивача ОСОБА_2 (а.с. 12). За зазначеною адресою зареєстрована також відповідач ОСОБА_5 Відповідно до довідки № 102, виданої 03.05.2017 року головою квартального комітету, позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом зі своєю онучкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, за даною адресою не проживає близько двох років. ОСОБА_1 займається вихованням та утриманням онучки, мати малолітньої дитини участі в житті та вихованні своєї дитини не приймає (а.с. 13).

Згідно Інформації Добропільського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3-ДНЗ» малолітня ОСОБА_6 навчається в НВК з 2016 року, проживає з бабусею та дідусем, мати вихованням доньки не займається, на телефонні дзвінки представників школи не відповідає (а.с. 14). Відповідно до характеристики ОСОБА_6, виданої Добропільським НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. № 3 - ДНЗ» дівчинка виховується бабусею, яка відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, вдома створені необхідні житлово-побутові умови для розвитку, навчання та відпочинку (а.с. 15).

Згідно акта обстеження матеріально-побутових проживання родини ОСОБА_6, затвердженого директором Добропільського НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. № 3 - ДНЗ» 20.02.2017 року, комісією навчального закладу було проведено обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якого комісією встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_6 проживає за зазначеною адресою разом з дідусем ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_1, санітарний стан помешкання задовільний, для проживання дитини створені належні умови. Дівчинкою опікується бабуся ОСОБА_1 Мати, ОСОБА_5 з родиною не проживає, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає (а.с. 16).

Відповідно до копії рішення Служби у справах дітей Добропільської міської ради від 10.05.2017 року № 33 про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, служба у справах дітей на підставі заяви ОСОБА_1 про тимчасове влаштування дитини, у зв'язку з тим, що мати дитини вихованням та утриманням доньки не займається, вирішила тимчасово влаштувати малолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до сімї бабусі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58).

Згідно характеристики від 11.12.2017 року на ОСОБА_1, виданої квартальною вулиці вул. П.Гордієнко, ОСОБА_1 проживає разом з чоловіком ОСОБА_2, 1955 р.н., та онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 У побуті характеризується як доброзичлива сусідка, активно приймає участь у суспільному житті, має міцну родину, у пияцтві, скандалах помічена не була, працелюбна, комунікабельна та ввічлива, онучка виховується в любові та повазі до бабусі і дідуся, умови проживання в родині гарні (а.с. 90).

Відповідно до висновку про стан здоров'я заявника ВКК № 7/73 за даними медичного обстеження ОСОБА_1 здорова, на «Д» обліку не перебуває, страждає на гіпертонічну хворобу ІІ ступеня, цукровий діабет ІІ ступеня (а.с. 91).

Згідно довідки серії ІАА № 0368791, виданої Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, отриманої через ТСЦ № 1444 РСЦ МВС в Донецькій області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженка м. Добропілля Донецької області на території України станом на 29.11.2017 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 92).

Відповідно до копії Договору купівлі-продажу від 26.04.2006 року, укладеного між ОСОБА_12 та ОСОБА_1, остання придбала житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за номером АДРЕСА_1 жилою площею 21,4 кв.м., загальною площею 52,8 кв.м. Даний договір посвідчено ОСОБА_13, приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області (а.с. 93). Згідно копії Витягу з Державного реєстру правочинів № 2326188 від 26.04.2006 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_13, 26.04.2006 року було проведено реєстрацію зазначеного договору купівлі-продажу (а.с. 94). Власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, що підтверджується копією Витягу № 14444439 від 04.05.2007 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Добропільським бюро технічної інвентаризації (а.с. 95). Право власності на зазначений житловий будинок підтверджується також копією технічного паспорта, складеного 10.01.2006 року ОСОБА_14, виданого Добропільським бюро технічної інвентаризації (а.с.101-104).

Згідно копії Домової книги для реєстрації громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1, яку було розпочато 03.10.2007 року в зазначеному будинку зареєстровані позивач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_5, а також малолітня дитина ОСОБА_6 (а.с. 96-100).

Відповідно до довідки Добропільського об'єднаного УПФУ Донецької області № 88/02 від 10.01.2018 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Добропільському об'єднаному УПФУ Донецької області і отримує пенсію за віком при неповному стажі та за період з липня по грудень 2017 року отримала пенсію в загальному розмірі 7663,80 грн. (а.с. 88).

Згідно довідки Добропільського об'єднаного УПФУ Донецької області № 89/02 від 10.01.2018 року ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Добропільському об'єднаному УПФУ Донецької області і отримує пенсію за віком за списком № 1 (при повному пільговому стажі) та за період з липня по грудень 2017 року отримав пенсію в загальному розмірі 36100,86 грн. (а.с. 107). Відповідно до довідки від 09.12.2017 року, виданої КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» поліклінічним відділенням № 1, ОСОБА_2 за наркологічною допомогою до наркологічного відділення не звертався, даних про наркологічну допомогу в закладах немає (а.с. 109), згідно довідки від 16.12.2017 року, виданої КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» поліклінічним відділенням № 1, ОСОБА_2 на диспансерному обліку не перебуває, ознак психічного захворювання не встановлено (а.с. 110). Окрім того, третьою особою ОСОБА_2 до Виконкому Добропільської міської ради було подано заяву про те, що він надає згоду на влаштування до їх родини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з правовими заходами встановлення опіки ознайомлений (а.с. 111).

Відповідно до висновку КЗОЗ «Добропільський ЦПМСД» про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 20.12.2017 року за результатами медичного обстеження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що дитина здорова, медико-соціальної реабілітації не потребує, дитина привита за віком (а.с. 113).

Службою у справах дітей Добропільської міської ради було надано до суду висновок органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради від 09 лютого 2018 року № 05/0166-10/02 «Про доцільність, недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, відносно її малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та встановлення опіки над малолітньою дитиною», відповідно до якого висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_5 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_6 орган опіки і піклування виконкому Добропільської міської ради надати не може у зв'язку з тим, що громадянка ОСОБА_5 проживає в м. Краматорську, а також у зв'язку з тим, що дитина не має статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 139-141).

Враховуючий зміст висновку, наданого Службою у справах дітей Добропільської міської ради, суд приходить до висновку про те, що зазначений орган, в порушення ст.19 СК України, фактично самоусунувся від вирішення питання щодо забезпечення дотримання прав малолітньої дитини.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, не проявляє відносно своє дитини турботи та піклування, не проявляє зацікавленості у її долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо самоухиляється від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні не було встановлено фактів перешкоджання відповідачу в спілкування зі своєю дитиною ОСОБА_6 з боку позивача або будь-яких інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і етичний розвиток.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 4ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., встановлено, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.ст. 62, 63 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Враховуючи, що судом було встановлено, що відповідач належним чином свої батьківські обов'язки не виконує, постійно нехтує сімейними цінностями, усі обов'язки щодо виховання та утримання дитини фактично виконуються бабусею та дідусем малолітньої дитини, тобто дитина фактично позбавлена батьківського піклування, а Орган опіки та піклування Виконкому Добропільської міської ради самоусунувся від вирішення питання щодо забезпечення дотримання прав малолітньої дитини, суд доходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_6 з встановленням опіки над малолітньою дитиною та призначенням її опікуном її бабусі ОСОБА_1, що повною мірою відповідатиме інтересам малолітньої дитини, а також враховуючи, що стан здоров'я, матеріальний стан, побутові умови, а також відсутність судимостей у позивача ОСОБА_1 дозволяє їй виконувати обов'язки опікуна малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ч. 4 ст. 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стану здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші істотні обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Суд вважає, що такими діями відповідач самоусунулася від виховання малолітньої дитини, свідомо нехтує своїми обов'язками, тому є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 640,00 грн., сплата якого підтверджується квитанцією (а.с. 33).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 62-63 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 81, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 166, 167 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування Виконкому Добропільської міської ради, ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити її опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімувів на дитину відповідного віку, шомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1., повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Вступна та резолютивна частини проголошені 30 березня 2018 року, повний текст рішення виготовлено 06 квітня 2018 року.

Суддя В.В. Корнєєва

30.03.2018