Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1424/17

18 квітня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Шишка О.А.,

з участю: секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача територіальна громада села Росільна в особі Росільнянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 будинковолодіння, що на вул.Шевченка, 276А в с.Росільна Богородчанського району Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 будинковолодіння, що на вул.Шевченка, 276А в с.Росільна Богородчанського району Івано-Франківської області.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 12.02.2012 року померла його мати ОСОБА_3, а 05.05.2017 року помер батько ОСОБА_4 За життя батьки побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на вул.Шевченка, 272А в с.Росільна. На даний час ним успадковано 3/4 вказаного будинковолодіння, 1/4 цього майна успадкував відповідач його рідний брат. Крім вказаного будинку, батьки побудували ще один будинок, якому присвоєно погосподарський номер 276А на вул.Шевченка в с.Росільна. Оскільки за життя ні мати ні батько не виготовили документи на право власності на вказане будинковолодіння, а відповідач не визнає його права на це майно, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених підстав та просять його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник щодо задоволення позову заперечили та пояснили, що спірне будинковолодіння побудоване відповідачем та його сімєю, а тому не може бути спадковим майном їхніх батьків. Незважаючи на те, що батьки фізично допомагали у будівництві його житлового будинку, вони не набули права власності на нього. Вважають позов необгрунтованим, а тому просять у його задоволенні відмовити.

Представник Росільнянської сільської ради в судовому засіданні пояснив, що у сільській раді відсутня інформація про наявність права власності на спірне будинковолодіння у батьків сторін. У погосподарських книгах села Росільна визначений номер спірного господарства, його головою вказано відповідача ОСОБА_2, а на даний час у цьому будинку проживає син відповідача ОСОБА_5 Вказав, що територіальна громада села на спірне будинковолодіння не претендує, з приводу вирішення справи поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що передбачено ст. 392 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 12.02.2012 року померла мати позивача й відповідача ОСОБА_3, а 05.05.2017 року помер їхній батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с.9, 9 зворот).

Позивач стверджує, що батьки за життя побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на вул.Шевченка, 276А в с.Росільна й були його фактичними власниками.

Разом з тим, відповідних доказів набуття спадкодавцями права власності на спірне будинковолодіння та земельну ділянку для його обслуговування, позивач суду не надав.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 81 цього ж кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки в судовому засіданні позивач не подав належних і допустимих доказів того, що спірне будинковолодіння належало його батькам та входить до складу спадщини, суд вважає його вимоги необгрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.392, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача територіальна громада села Росільна в особі Росільнянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 будинковолодіння, що на вул.Шевченка, 276А в с.Росільна Богородчанського району Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Головуючий О. А. Шишко