РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивач ОСОБА_2,

представника позивача адвоката ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_4,

представника відповідача адвоката ОСОБА_5,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

справу № 569/18047/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну черговості одержання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали та просять суд змінити черговість одержання права на спадкування та визнати за ОСОБА_2, спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_6, який помер 17 травня 2017 року, у першій черзі.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 17 травня 2017 року у віці 53 роки помер ОСОБА_6, який на день смерті проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_6 Спадкоємцем за законом першої черги є дочка померлого ОСОБА_4

Позивач вказує на те, що вона проживала разом зі спадкодавцем однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1998 року і по день його смерті. Останні роки свого життя ОСОБА_6 заходився у тяжкому фізичному стані у звязку з онкозахворюванням. Крім того, ОСОБА_6 з 2010 року мав інвалідність ІІ групи, мав значні проблеми зі здоровям та постійно потребував стороннього догляду. За свої кошти вона придбавала ліки та інші засоби, необхідні для покращення стану здоровя спадкодавця. Також вона оплачувала витрати на комунальні послуги та квартирну плату, оскільки пенсії спадкодавця не вистачало на покриття всіх необхідних витрат. Вона постійно знаходилась поруч, здійснювала кожного дня догляд за ОСОБА_6, надавала йому необхідну матеріальну допомогу, прала одяг, готувала їжу, возила до лікарні тощо. Такий догляд за спадкодавцем вона здійснювала до моменту його смерті та здійснила обряд його поховання.

Вважають, що за наведених обставин, позивач має право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги відповідно до вимог частини другої статті 1259 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позов ОСОБА_2 не визнали і у задоволенні позову просять суд відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

На заперечення позовних вимог посилаються на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що спадкодавець ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані, а позивач ОСОБА_2 матеріально його забезпечувала.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 17 травня 2017 року помер ОСОБА_6, який проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є його дочка ОСОБА_4, відповідач по справі.

Як встановлено рішенням Рівненського міського суду від 22 вересня 2017 року по справі № 569/8822/17, яке набрало законної сили 10 жовтня 2017 року, позивач ОСОБА_2 та спадкодавець ОСОБА_6 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 1998 року по 17 травня 2017 року, а тому позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_6

14 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, в якій, крім іншого, зазначила про те, що спадкоємцем за законом, крім неї, є дочка померлого ОСОБА_4

ОСОБА_4 06 жовтня 2017 року подала заяву до нотаріальних органі про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, в якій вказала, що крім неї, спадкоємцем є ОСОБА_2, з якою спадкодавець перебував у фактичних шлюбних відносинах.

Судом також встановлено, що за час спільного проживання однією сімєю ОСОБА_2 тривалий час опікувалася ОСОБА_6, який через тяжку хворобу та каліцтво був у безпорадному стані, надавала йому матеріальну та іншу допомогу, що підтверджується показаннями свідків та дослідженими по справі письмовими доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що знав ОСОБА_6 ще зі школи, з 1970 року. Один-два рази на тиждень бував у квартирі ОСОБА_6 Вказує на те, що ОСОБА_6 мав неврологічне захворювання, був на групі, а останні півроку був ще і онкохворим. За рік до смерті він не міг сам за собою доглядати, не міг сам вставати та ходити. Зимою з квартири не виходив. Іноді він допомагав позивачу заносити на спині ОСОБА_6 додому. За ОСОБА_6 до смерті доглядала позивач, матеріально його підтримувала, їздила з ним до лікарні. Крім позивача за ОСОБА_6 ніхто не доглядав. Чув що у нього є дочка, але ніколи її не бачив.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що проживає по сусідству з позивачем ОСОБА_2 Позивач прожила з ОСОБА_6 близько 20 років. Останні рік-два свого життя ОСОБА_6 дуже тяжко пересувався, не міг піднятися по сходах і він йому часто допомагав. ОСОБА_6 потребував матеріальної допомоги та моральної підтримки. Позивач доглядала за ОСОБА_6 як за дитиною. Він часто возив ОСОБА_6 до лікарні і рахує, що його стан був безпорадним. Також зазначив про те, що ОСОБА_6 жалівся йому на те, що не бачить своє дочки, яка з ним не спілкується.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що на одній площадці з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 прожила біля 20 років. Вказала на те, що позивач була єдиною людиною, яка доглядала ОСОБА_6 та підтримувала його. ОСОБА_6 плакав, що дочка до нього не приходить, що змінила прізвище. Останні рік-два перед смертю ОСОБА_6 тяжко хворів, у нього дуже боліли ноги та було онкозахворювання. ОСОБА_6 потребував стороннього догляду, сам не міг ні прибрати, ні приготувати їсти. Майже не виходив з квартири. По сходах ходив тільки під руки. До квартири позивача вона заходила майже кожен день, при цьому ОСОБА_6 в основному лежав.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що є племінницею позивача і саме рідше це двічі на тиждень провідувала її. Підтвердила те, що останні рік-два ОСОБА_6 сам не міг дати собі ради, мав проблеми з ногами, а за півтора роки до смерті онкологічне захворювання. Сам не міг сходити до лікарі та пройти обстеження і вона з чоловіком відвозили його до лікарні, возили в каталці. ОСОБА_6 потребував постійного догляду і все лягало на плечі позивача. Її сімя допомагала позивачу.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що є кумою позивача. ОСОБА_6 знала близько 40 років. Вказала на те, що ОСОБА_6 останні два роки дуже хворів, останній рік майже не виходив з дому, практично не ходив і потребував сторонньої допомоги. Коли ходив по квартирі, тримався за стіни. Вона часто, три-чотири рази на тиждень, бувала у квартирі позивача, а тому стверджує, що все робила позивач, оскільки ОСОБА_6 не міг ні прибрати, ні приготувати їсти. Без допомоги позивача ОСОБА_6 не міг сходити до лікарні. Крім позивача ніхто постійно про ОСОБА_6 не дбав і не допомагав. ОСОБА_6 казав, що в нього є дочка, але вона її не бачила.

Допитана судом свідок ОСОБА_12 суду показала, що є подругою позивача і знала ОСОБА_6 з 2000 року. ОСОБА_6 хворів, був інвалідом ІІ групи та потребував сторонньої допомоги. За два роки до смерті ОСОБА_6 не міг сам собі приготувати їсти чи прибрати, не міг сам собі купити ліки. Догляд за ОСОБА_6 здійснювала позивач, а вона та друзі їй допомагали. У позивача не хватало коштів і вона позичала їй гроші для лікування ОСОБА_6

З досліджених судом епікризів слідує, що протягом 2011-2017 років ОСОБА_6 систематично проходив стаціонарне лікування з основним діагнозом: інтоксикаційно-метаболічна енцефаломієлополірадикулонейропатія, тетрапарез з переважним ураженням нижніх кінцівок, вираженим мозочкові-атактичним синдромом, вираженим порушенням функцій нижніх кінцівок, ходи. Як слідує із епікризу від 17 травня 2017 року, заключний діагноз: Сч печінки Т4№2М1, клінічна група IV, стадія IV. Больовий синдром. Ракова інтоксикація.

Крім того, як слідує з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0701243 від 07 вересня 2016 року, при повторному огляді ОСОБА_6 підтверджено другу групу інвалідності по загальному захворюванню з ураженням ЦНС.

Як слідує з довідки про причину смерті № 103 від 17 травня 2017 року, причиною смерті ОСОБА_6о. стали ракова інтоксикація, гостра серцево-судинна недостатність, рак печінки клінічна група IV, стадія IV.

На підтвердження витрат на лікування ОСОБА_6, а також витрат на організацію та проведення його поховання, позивачем ОСОБА_2 надано суду копії відповідних фінансових документів, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми права вимагає доведення позивачем факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Оцінюючи показання свідків та досліджені по справі письмові докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, а саме, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавцеві ОСОБА_6, який через тяжку хворобу та каліцтво був у безпорадному стані.

При вирішенні спору суд не приймає до уваги показання допитаної як свідка відповідача ОСОБА_4 та показання свідка ОСОБА_13, колишньої дружини ОСОБА_6, надані відповідачем фотографії, а також надані представником відповідача довідки про розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_6, оскільки вони не спростовують встановлених судом обставин як щодо стану здоровя ОСОБА_6, так і щодо участі ОСОБА_2 у догляді за ОСОБА_6 та піклуванні про нього.

Зокрема, з показань ОСОБА_4 та ОСОБА_13 слідує, що їх зустрічі з ОСОБА_6 протягом останніх років його життя були епізодичними і при цьому ОСОБА_6 про свої захворювання їм не розповідав. З показань відповідача та свідка також слідує, що з особистим життям ОСОБА_6 в останні роки його життя вони необізнані.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну черговості одержання права на спадкування задовольнити повністю.

Змінити черговість одержання права на спадкування та визнати за ОСОБА_2, спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_6, який помер 17 травня 2017 року, у першій черзі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повне рішення складено 13 квітня 2018 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь