Справа № 500/1461/18
Провадження № 2/500/1793/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю адвоката Арнаут А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

до

виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради

про

припинення права власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

Позивачі в судове засідання не з'явились, оповіщені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомили. Представник позивачів пояснив, що договорами дарування від 09 грудня 1996 року та від 28 вересня 2017 року підтверджене право власності відповідно позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках по 1/2 кожному житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1. Разом із тим продавець вказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями ОСОБА_4 за рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 1168 від 26 листопада 1997 року отримана у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд земельну ділянку площею 0,0500 гектарів за вказаною адресою, але до наступного часу державний акт на право приватної власності на землю не отримала. Свідоцтвом серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації акті громадянського стану виконкому ізмаїльської міської ради Одеської області на підставі актового запису за № 321 від 31 березня 999 року підтверджена смерть ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що у свою чергу стало підставою для відмови позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рішенням ізмаїльської міської ради №3370-VII від 28 лютого 2018 року. Просить скасувати рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 1168 від 26 листопада 1997 року та припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0500 гектарів для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України.

Договорами дарування від 09 грудня 1996 року та від 28 вересня 2017 року підтверджене право власності відповідно позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках по 1/2 кожному житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1.

Разом із тим продавець вказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями ОСОБА_4 за рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 1168 від 26 листопада 1997 року отримана у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд земельну ділянку площею 0,0500 гектарів за вказаною адресою, але до наступного часу державний акт на право приватної власності на землю не отримала.

Зміна назви вулиці підтверджена розпорядженням Ізмаїльського міського голови за № 57р від 19 лютого 2016 року.

Відповідно до вимог ст. 120 ч.1 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації акті громадянського стану виконкому ізмаїльської міської ради Одеської області на підставі актового запису за № 321 від 31 березня 999 року підтверджена смерть ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що у свою чергу стало підставою для відмови позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рішенням ізмаїльської міської ради №3370-VII від 28 лютого 2018 року.

Між тим до наступного часу відсутній державний акт на право приватної власності на землю, що у відповідності до вимог ст. 125, 126 ЗК України та ст. 377 ЦК України є підставою для визнання за позивачами право власності на вказану земельну ділянку.

Разом із тим неможливість відповідача самостійно скасувати прийняте ним рішення про передачу земельної ділянки є підставою для задоволення позовних вимог в частині скасування вказаного рішення та припинення за останньою право власності у порядку, передбаченому ст.347 ч.1 п.11 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 263-267 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 1168 від 26 листопада 1997 року про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0500 гектари для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 скасувати.

Припинити право власності ОСОБА_4 щодо земельної ділянки площею 0,0500 гектари для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 скасувати.

Скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку у порядку, передбаченому ст.354 ч.2 ЦПК України.

Суддя: С.М.Жигулін