Провадження № 2/344/1561/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, посилаючись на те, що в шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишений на проживання з позивачкою. З 2015 року відповідач участь у вихованні, оздоровленні та фінансовому утриманні сина не приймає. З метою забезпечення належного оздоровлення дитини, відпочинку, а також надання дитині можливості розширення світогляду, духовного, інтелектуального розвитку, позивачка має бажання здійснювати поїздки за кордон оскільки, це буде відповідати інтересам дитини. Однак, на даний час відповідач не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон, не мотивуючи таку відмову жодними аргументами. Її малолітній син часто хворіє. Крім того, мати відповідача, яка є бабусею малолітнього ОСОБА_3, постійно проживає в Федеративній Республіці Німеччина, підтримує хороші відносини з позивачкою та внуком, має можливість та бажання приймати активну участь в розвитку та оздоровленні свого внука, їздити з ним на відпочинок та оздоровлення в інші країни. Просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд сина за кордон без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 у супроводі матері ОСОБА_4, або уповноважених нею осіб до досягнення повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_6 року тривалістю перебування дитини за кордоном не більше 90 календарних днів впродовж кожного року, в тому числі, але не виключно до наступних країн: країни Європейського Союзу (в тому числі Федеративна Республіка Німеччина, Республіка Польща, Австрія, Французька Республіка, Болгарія, ОСОБА_5, Грецька Республіка, Італійська Республіка, Королівство Іспанія, Португальська Республіка, Румунія, Угорщина, Республіка Хорватія, Чеська Республіка, Королівство Швеція та інші країни), Турецька Республіка, Грузія, Єгипет, Туніс, Об'єднані Арабські Емірати, Ізраїль, Сполучені Штати Америки, Канада, Австралія та інші країни на розсуд матері - ОСОБА_4; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

13.04.2018 року представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подала до суду клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якого просила надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд за межі України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 у супроводі матері ОСОБА_4, або уповноважених нею осіб до досягнення повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, тривалістю перебування дитини за кордоном не більше 90 календарних днів впродовж кожного року, до країн Шенгенської Угоди, Російської Федерації, Турецької Республіки, Грузії, Єгипту, Тунісу, Об'єднаних Арабських Еміратів, Ізраїлю, Сполучених Штатів Америки, Канади, Австралії; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, в поданому до суду клопотанні про уточнення позовних вимог просила позов задоволити відповідно до уточнених позовних вимог, проводити розгляд справи без її участі та без участі позивачки, проти заочного розгляду справи не заперечила (а.с. 28).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 24).

З урахуванням думки представника позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу виїзду малолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3, виданого 09.10.2013 року (а.с. 7).

Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.04.2016 року, яке набрало законної сили 25.05.2016 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 листопада 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1786 - розірвано. Малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено на проживаня з матір'ю, ОСОБА_1. (а.с. 8).

Відповідно до копії довідки Івано-Франківської МДКЛ від 03.10.2017 року, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Івано-Франківської міської дитячої клінічної лікарні від 03.10.2017 року №26, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено діагноз: атопічний дерматит, локалізована форма. Дитяча екзема (а.с. 9, 10).

Згідно копії довідки Дошкільного навчального закладу №11 "Пізнайко" від 28.09.2017 року №94, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідує ДНЗ №11 "Пізнайко" групу №5 ІІ молодшу з 2016 року. Опікується та виховує дитину тільки мама ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

В силу дії ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає згоди на виїзд малолітнього сина за кордон, що не відповідає інтересам дитини. Тому такий дозвіл слід надати позивачці.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні дані щодо обох батьків, вік дитини, суд вважає, що право дитини на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дитини за кордон на строк не більше 90 календарних днів впродовж кожного року не порушує прав ОСОБА_2, як батька дитини та вчиняється матір'ю в інтересах сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На переконання суду виїзд дитини за кордон на строк, який перевищує 90 календарних днів впродовж року, може завадити побаченню батька та дитини в Україні, а також створити перешкоди для виховання дитини, як громадянина в Україні.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України про відсутність права у того з батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення - надання дозволу дитині на виїзд за кордон на строк, який дозволить дитині належно відпочити, оздоровитись та з пізнавальною метою до досягнення дитиною 16-річного віку, однак не позбавить батька права брати належну участь у вихованні дитини, тобто з моменту набрання вказаним рішенням законної сили та до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 640 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

На підставі вищенаведеного, відповідно ст. ст. 2, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.п. 2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, ч.ч.1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 141, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька - задоволити.

Надати дозвіл малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд за кордон до країн Шенгенської Угоди, Російської Федерації, Турецької Республіки, Грузії, Єгипту, Тунісу, Об'єднаних Арабських Еміратів, Ізраїлю, Сполучених Штатів Америки, Канади, Австралії, на період з дати набрання даним рішенням законної сили до ІНФОРМАЦІЯ_6 року тривалістю перебування дитини за кордоном не більше 90 календарних днів впродовж кожного року, в супроводі матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, або уповноважених нею осіб, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 - 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 18.04.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.