Справа № 467/111/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 2008 року відповідач відповідно до укладеного договору між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаного кредитного договору станом на 30.11.2017 року заборгованість по поверненню кредиту становить 10747 грн. 89 к., з яких: тіло кредиту 1463 грн. 05 к., заборгованість за відсотками 8534 грн. 94 к., 250 грн. - штраф (фіксована частина), 499 грн. 90 к. - штраф (процентна складова). Посилаючись на ці обставини, позивач прохав стягнути з відповідача суму заборгованості.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, також після закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій прохав стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам по договору, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 21 грудня 2014 року по 21 грудня 2017 року у розмірі 3189 грн. 45 к. та судові витрати.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву розгляд справи у її відсутність та про застосування строків позовної давності, в якій вказала, що банком предявлено позов до суду після спливу позовної давності, яка відраховується від дати припинення дії платіжної картки, дія якої становить 4 роки, тобто строк дії картки припинено у вересні 2012 року.

Представником позивача подано відповідь на заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначено, що сторонами погоджено, що заборгованість за договором сплачується щомісячними платежами до 25 числа місяця, що слідує за звітним. Позовна давність обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, зобовязання залишилося невиконаним, то проценти підлягають стягненню з відповідача у межах позовної давності по кожному із платежів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та відсотки.

За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного Кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 12 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем укладено кредитний договір з використанням платіжної картки «Кредитка «Універсальна» з пільговим періодом 30 днів, за яким остання отримала кредитний ліміт коштів в розмірі 1600 грн. з кінцевим терміном їх повернення, що відповідає строку дії картки - 24 місяці під 36% річних, а також зі сплатою комісії та пені за Умовами кредитування.

Вказаний договір складається із заяви кредитора, Тарифів надання кредиту, Умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою.

Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банку надано право проводити зміну Тарифів, інших умов обслуговування рахунків, розмір кредитного ліміту без згоди клієнта.

Крім того, вищезазначеними Умовами та Правилами передбачено, зокрема: нарахування банком за користування кредитом та овердрафтом процентів в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік - п. 5.5, 5.8; здійснення погашення платежів за черговістю та відповідним розміром в порядку, зазначеному у Пам'ятці клієнта, яка є частиною договору - п. 5.6.1; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, зобов'язання позичальника сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову - п.8.6.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає договір про надання банківських послуг, що укладено між нею та банком, та підтверджено її підписом у заяві.

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України).

17 травня 2017 року відповідач ОСОБА_2 змінила своє прізвище на «Гончарова» після укладення шлюбу з ОСОБА_3

Станом на 21 грудня 2017 року банком розрахована заборгованість відповідача за кредитним договором, яка складається з заборгованості по відсоткам, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 21 грудня 2014 року по 21 грудня 2017 року у розмірі 3189 грн. 45 к.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Як вбачається з листа позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20 березня 2018 року № 33858-ВБ відповідачу ОСОБА_2 12 вересня 2008 року було надано кредитну картку № 481225 з терміном дії до травня 2010 року, у подальшому перевипуск цієї картки не здійснювався. Останній платіж відповідачем було здійснено 27 січня 2009 року на суму 130 грн.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач неналежно виконувала свої зобов'язання за договором щодо повернення суми кредиту, однак на момент звернення банку до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором трирічний строк щодо стягнення тіла кредиту та відсотків і річний строк щодо стягнення неустойки, в межах яких банк може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплинув, у звязку з чим у задоволенні позову має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів тридцяти днів з дня отримання його копій.

Суддя Т.М.Кологрива