П о с т а н о в а

Іменем України

12 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 464/7586/16-ц

провадження № 61-6565 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: ГулькаБ. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 5 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути заборгованість за кредитним договором від 14 лютого 2008 року солідарно з: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у розмірі 27 176,14 Швейцарських франків; ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у розмірі 27 176,14 Швейцарських франків.

У листопаді 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Універсал Банк» про визнання договору поруки припиненим.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 14 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 112 тис. Швейцарських франків зі сплатою 9,95 % річних, строком до 10 лютого 2038 року. 14 лютого 2008 року на забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та ними було укладено два окремі договори поруки, за умовами яких окремо кожен з них, як поручитель, зобов'язався солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання ним зобов'язання по вказаному кредитному договору.

4 лютого 2014 року рішенням апеляційного суду Львівської області скасовано рішення Сихівського районного суду м. Львова від 7 листопада 2013 року, позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково, у тому числі стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 14 лютого 2008 року у розмірі 108 840,88 Швейцарських франків, що еквівалентно 927 574 грн 63 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 14 лютого 2008 року у розмірі 108 840,88 Швейцарських франків, що еквівалентно 927 574 грн 63 коп.

Вважали, що банком пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк на звернення з вимогою до них, як до поручителів, оскільки кредитним договором передбачено погашення кредиту черговими платежами, ОСОБА_6, як позичальник здійснив останній платіж у 2012 році, а банк звернувся з позовом лише у жовтні 2016 року.

З урахуванням викладеного ОСОБА_4, ОСОБА_5 просили суд визнати: поруку ОСОБА_4 за договором поруки від 14 лютого 2008 року припиненою; поруку ОСОБА_5 за договором поруки від 14 лютого 2008 року - припиненою.

Протокольною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28 грудня 2016 року прийнято в одне провадження справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» зі справою за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 2 березня 2017 року позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» залишено без розгляду.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 2 березня 2017 року у складі судді Рудакова І. П. позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено. Визнано договір поруки від 14 лютого 2008 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5, припиненим. Визнано договір поруки від 14 лютого 2008 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4, припиненим.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року заяву ПАТ «Універсал Банк» про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 2 березня 2017 року залишено без задоволення.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банк у 2012 році звертався до суду з позовом про стягнення, у тому числі з ОСОБА_4, ОСОБА_5, як поручителів, заборгованості за кредитним договором від 14 лютого 2008 року, який рішенням апеляційного суду Львівської області від 4 лютого 2014 року скасовано рішення Сихівського районного суду м. Львова від 7 листопада 2013 року, а позов банку задоволено частково. Отже, такими діями банку було змінено строк виконання основного зобов'язання. Проте з даним позовом банк звернувся до суду лише у жовтні 2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку встановленого законодавством на звернення з вимогою до поручителя. Таким чином, порука ОСОБА_4 та ОСОБА_5 припинена.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 5 грудня 2017 року апеляційна скарга ПАТ «Універсал Банк» задоволена, заочне рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оскільки рішенням суду апеляційної інстанції від 4 лютого 2014 року стягнуто заборгованість за спірним кредитним договором, у тому числі з поручителів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, то порука не може бути припинена.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

ОСОБА_4 судові рішення не оскаржив.

Касаційна скарга мотивована тим, що у спірному договорі поруки не визначено строк її дії, унаслідок чого вимоги до них, як поручителів, могли бути пред'явлені у межах шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, забезпеченого порукою. Отже, банком порушено встановлений законодавством шестимісячний строк, оскільки у 2012 році ПАТ «Універсал Банк» зверталося до суду з позовом, у тому числі до них, як поручителів, який преюдиційним рішенням апеляційного суду було частково задоволено, тобто такими діями банку змінено строк виконання основного зобов'язання. З даним позовом банк звернувся до суду лише у жовтні 2016 року.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України 2004 року судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України 2004 року).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів (стаття 212 ЦПК України 2004 року), дійшов правильного висновку про те, що преюдиційним рішенням апеляційного суду Львівської області від 4 лютого 2014 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як поручителів, про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором, унаслідок чого положення частини четвертої статті 559 ЦК України застосуванню не підлягають.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 6 липня 2016 року № 6-1199 цс 16.

Доводи касаційної скарги про те, що банком порушено встановлений законодавством шестимісячний строк звернення з вимогою до поручителів, безпідставні та спростовуються тим, що порука не може бути припиненою, якщо наявне судове рішення про стягнення з поручителів на користь кредитора заборгованості за кредитним договором. При цьому, стягуючи кредитні кошти, у тому числі з поручителів, суд перевіряв чинність та строк дії договору поруки, незалежно від заявлених вимог про припинення поруки, так як інакше неможливо було б задовольнити позов кредитора.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 5 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк