Постанова

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 537/4224/14-ц

провадження № 61-14627св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В.В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1),

особа, яка звернулась із касаційною скаргою - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 4 грудня 2017 року у складі судді Сьорі С. І. та постанову апеляційного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року у складі колегії суддів: Чумак О. В., Дряниці Ю. В., Пилипчук Л. І.,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на Ѕ частину квартири.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 жовтня 2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на спільне сумісне майно подружжя, а саме: на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Зазначене рішення місцевого суду оскаржено в апеляційному порядку особою, яка не брала участі у справі - ОСОБА_6, який є рідним сином померлого відповідача від іншого шлюбу.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 9 лютого 2016 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 відмовлено.

У листопаді 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Крюківського районного суду м. Кремечука Полтавської області від 14 жовтня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 4 грудня 2017 року заява ОСОБА_6 залишена без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_6 пропустив строк, встановлений 362 ЦПК України (в редакції, чинній на момент здійснення процесуальної дії), оскільки про підставу, на яку він посилається, як на нововиявлену, йому стало відомо у 2016 році, а із заявою про перегляд рішення місцевого суду він звернувся 8 листопада 2017 року. Заяву про поновлення строку для подання до суду заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами заявником не подано, тому у суду наявні підстави для залишення заяви без розгляду.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року ухвалу Крюківського районного суду м. Кремечука Полтавської області від 4 грудня 2017 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявником не дотримано законодавчо встановлений строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами, клопотання про його поновлення відсутнє, а тому висновок місцевого суду про залишення заяви ОСОБА_6 без розгляду є вірним.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суд невірно визначив початок перебігу строку подання ним заяви про перегляд рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами, яким, на переконання заявника, є дата винесення рішення у справі, в ході розгляду якої було призначено та проведено посмертну судово-психіатричну експертизу, а саме - 13 листопада 2017 року.

Позивач не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направила.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно положень частини першої та пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи судоми першої інстанції, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, реалізація права для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами обмежена певним строком, який встановлено статтею 362 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судоми першої інстанції). Так, відповідно до частини першої вказаної статті ЦПК України, заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Початком перебігу даного строку визначається день встановлення обставини, що є підставою для перегляду. Початок перебігу строку залежить від підстав перегляду справи у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема у випадку наявності істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи - з дня встановлення таких обставин. Днем встановлення цих обставин є день, коли ці обставини стали відомі заявникові. Ця обставина підлягає доказуванню.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами, ОСОБА_6 посилався на існування іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_4 про визнання заповіту ОСОБА_5 недійсним. У даній справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу. Згідно акту судово-психіатричного експерта від 10 жовтня 2016 року установлено, що ОСОБА_5 під час складання спірного заповіту страждав на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді помірно вираженої судинної деменції.

ОСОБА_6 зазначав, що під час оформлення спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька - ОСОБА_5, який є відповідачем по справі, йому стало відомо про існування рішення суду першої інстанції, про перегляд якого за нововиявленими обставинами він звернувся до суду. Заявник вказував, що ознайомившись із матеріалами цивільної справи ним було з'ясовано, що його батько не з'являвся на судові засідання, оскільки був прикутий до ліжка, та, враховуючи стан його психічного здоров'я, що підтверджується зазначеним вище експертним висновком, не міг захищати свої права у суді.

Оскільки вказаним рішенням порушено законні права та інтереси ОСОБА_6 на спірну квартиру та вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, останній стверджував про наявність підстав для перегляду такого судового рішення за нововиявленими обставинами.

Залишаючи заяви ОСОБА_6 без розгляду, місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вірно виходив з того, що про обставину, на яку посилається заявник, як на нововиявлену, йому стало відомо у 2016 році з акту судової психіатричної експертизи від 10 жовтня 2016 року. Водночас, із заявою про перегляд судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами ОСОБА_6 звернувся 3 листопада 2017 року, тобто із пропуском встановленого строку, при цьому не заявляючи клопотання про його поновлення.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для залишення заяви ОСОБА_6 без розгляду.

Доводи касаційної скарги щодо того, що строк подання заяви про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами необхідно рахувати з моменту винесення рішення Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області, тобто з 13 листопада 2017 були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення порушення судами норм процесуального права, не спростовують висновків судів, викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Увалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 4 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В.Пророк

І. М.Фаловська