Справа № 365/725/17
Номер провадження: 2/365/49/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.04.2018 смт.Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

виконкомів Вознесенської

сільської ради ОСОБА_4

Новооржицької сільської ради ОСОБА_5

ССДС ОСОБА_6

Згурівського РЦСССДМ ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом Згурівської районної державної адміністрації Київської області як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_14, ОСОБА_15 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2017 року Згурівська районна державна адміністрація Київської області як орган опіки і піклування в особі голови адміністрації ОСОБА_16 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, було відібрано від відповідачів без позбавлення їх батьківських прав. Діти були влаштовані в спеціалізовані будинки. Розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 10 листопада 2016 року № 403 «Про встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» їм було встановлено відповідний статус. Відповідачі належним чином не виконують свої батьківські обовязки щодо своїх дітей, не цікавляться їхнім здоровям, розвитком, вихованням та матеріальним забезпеченням. За час перебування дітей в державних закладах жодного разу не відвідали їх, не ініціювали зустрічними, не виявили бажання поновити свої батьківські права. На даний час ніде не працюють, на обліку в Згурівському районному центрі занятості не перебувають, тому просить позбавити ОСОБА_14 її пятьох малолітніх дітей, ОСОБА_15 його трьох малолітніх дітей, та передати їх органу опіки і піклування для подальшого їх влаштування. Стягнути із відповідачів судовий збір в дохід держави.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, відповідач ОСОБА_14 позов не визнала повністю, в судове засідання відповідач ОСОБА_17 повторно не зявився, про дату, час і місце його проведення був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, копію позовної заяви з додатками отримав, своїх заперечень та відзиву на позов не надав.

В судовому засіданні представники позивача надали пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, ОСОБА_3 зазначила, що натепер діти проживають в хороших умовах та отримують належний розвиток. Відповідачі не цікавляться дітьми. За час спільного проживання відповідачів ОСОБА_15 вчиняв насильство психологічного та фізичного характеру щодо дітей та дружини. ОСОБА_14 заперечує проти позову, проте не створила належних умов для дітей. В той час, коли отримувала чергову виплату при народженні дитини у розмірі 50000,00 грн, не скористалася реальною можливістю придбати житло, так як власного не має. Впродовж майже 2 років відповідачі не скористалися своїм правом повернути дітей після їх відібрання.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_14 пояснила, що на даний час вона здійснює догляд за своєю шостою дитиною ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_6. Дійсно не створила умови для проживання дітей та не сплачує за рішенням суду аліментів у звязку із відсутністю коштів. Вона не має коштів навіть на проїзд в смт. Згурівка у розмірі 40,00 грн. Проте бажає виправити ситуацію та повернути дітей, хоча з 2016 року нічого не зробила. Планує облаштувати житло в батьківській хаті в селі ОСОБА_18, де проживають її батько та брат із сім»єю, які можуть допомогти їй утримати дітей протягом одного місяця. Дітей не відвідує, оскільки її не пускають до них, так як вона не надала відповідних медичних довідок. ОСОБА_15 проживає натепер окремо від сім»ї в місті Києві, будь-якої допомоги їй не надає, дійсно вчиняв насильство в сім»ї щодо дітей та щодо неї. Вона має намір розлучитися з ним.

В судовому засіданні присутні представники служб району, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси дітей, та сільські голови сіл ОСОБА_18 та Вознесенське, де проживали відповідачі разом із дітьми, надали пояснення, аналогічні поясненням представників позивача. Також пояснили, що діти перебувають на обліку у відповідних службах як такі, що проживають в сімї, що опинилась в складних життєвих обставинах, де батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків, з якими неодноразово проводили розяснювальну роботу щодо належного виконання цих обовязків, однак останні відповідних висновків не зробили. Вважають, що позов підлягає до задоволення повністю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що вона є мамою-вихователем Дитячого будинку сімейного типу сім»ї ОСОБА_19 У неї на вихованні перебувають діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які на момент влаштування у сім»ю були соціально запущені та не доглянуті, зокрема не знали елементарних правил гігієни, мали недостатній словарний запис, ОСОБА_10 не знав літер. Натепер він має розвиток по віку приблизно на 6 років. На тілі дітей були сліди опіків від цигарок. Розповідали їй, що ОСОБА_15 карав їхню матір та їх, зокрема ОСОБА_10 одягав відро на голову та бив кочергою по відру. Мати їх не захищала, лише стояла й плакала. На перших порах влаштування дітей у її сім»ю, коли хтось звертався до них трохи голосніше, їхньою першою реакцією було закрити голову. На даний час ситуація покращилась. Мати дітей ОСОБА_14 не спілкується з дітьми, не цікавиться ними. ОСОБА_20 місце випадок восени 2017 року у лікарні, коли діти побачили та впізнали матір, хотіли поспілкуватися з нею, проте остання зробила вигляд, що їх не помічає. Матеріальної допомоги на утримання дітей ОСОБА_14 не надає.

В судовому засіданні діти пояснили, що вони натепер мають належні умови проживання та виховання. Пам»ятають рідну матір. ОСОБА_9 повідомив, що він не бажає повертатися до мами ОСОБА_14, яка належно ними не опікувалась. ОСОБА_15 бив його. ОСОБА_20 створила належні умови, у яких він має можливість належно здобувати освіту та навчатися необхідним життєвим навикам. Вважає, що їм буде краще жити окремо від біологічної матері. ОСОБА_10 виявив бажання повернутися до мами ОСОБА_14. Відтак він матиме змогу гуляти з друзями.

Оцінюючи аргументи, наведені учасниками справи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно зясованих обставинах, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що від відповідачів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року було відібрано без позбавлення батьківських прав їхніх дітей ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, та від ОСОБА_14 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнуто аліменти на дітей. ОСОБА_14 є одинокою матір»ю щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.8-15, 22 копії свідоцтв шлюб та про народження, Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану, рішення суду).

ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 6 липня 2016 року направлені до спеціалізованого обласного будинку дитини м. Боярка Київської області, ОСОБА_21 та ОСОБА_9Р 12 липня 2017 року до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації «Сезенків», в подальшому 31 січня 2017 року до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_19 (а.с.16, 17, 18-19, 20-21 - копії Розпорядження, направлення). Батьки дітей фактично не відвідують, крім, одного разу ОСОБА_12 та тричі після предявлення позову ОСОБА_14 (а.с.35, 36 копії повідомлень).

Розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 10 листопада 2016 року № 403 «Про встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» дітям було встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування. (а.с.24 копії розпоряджень).

Відповідачі не працюють, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають по місцю проживання характеризуються як такі, що неналежно виконують батьківські обовязки, що підтвердили у судовому засіданні сільські голови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_14 здійснює догляд за ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_7, до досягнення ним трирічного віку, долею решти пятьох дітей не цікавиться та не виявляє бажання повернути їх в сім»ю, елементарних умов для дітей не створила. Відповідачі не мають у власності нерухомості. ОСОБА_15 знятий з реєстрації на підставі рішення суду, місце його проживання невідоме (а.с.25-29, 31, 32, 33, 34 характеристика, довідки, копія картки).

Згурівська райдержадміністрація Київської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав щодо їхніх дітей (а.с.37 - висновок).

Всі пятеро дітей мають незадовільний стан здоровя (а.с.38, 39, 40, 41, 42 копії висновків).

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_21 України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.989, яка ратифікована постановою Верховної ОСОБА_21 № 789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини нам рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Заслухавши пояснення учасників справи, представників районних служб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси дітей, сільських голів, дітей, дослідивши письмові докази у справі, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання юридичного обов'язку піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечили їм належних умов виховання, утримання та проживання.

Суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів малолітніх дітей, та вбачає, що мають місце виняткові обставини в розумінні положень Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства», які дають підстави дійти безумовного висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів і що це буде відповідати саме інтересам дітей.

Вбачається за необхідне передати дітей органу опіки та піклування Згурівської районної державної адміністрації Київської області для подальшого влаштування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Згурівської районної державної адміністрації Київської області як органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_14, ОСОБА_15 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_8, щодо її малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис від 23 лютого 2007 року № 3 Виконавчого комітету Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області), ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис від 3 вересня 2008 року № 4 Виконавчого комітету Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області), ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис від 13 березня 2013 року № 2 Виконавчого комітету Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області), ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис від 13 серпня 2014 року № 4 Виконавчого комітету Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області), та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис від 18 грудня 2015 року № 4 Виконавчого комітету Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області).

Позбавити батьківських прав ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_9, батьківських прав щодо його малолітніх дітей ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Дітей ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 передати органу опіки та піклування Згурівської районної державної адміністрації Київської області для подальшого влаштування.

Стягнути із ОСОБА_14 судовий збір в дохід держави в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_15 судовий збір в дохід держави в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення суду.

Повне рішення складене 18 квітня 2018 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО