Єдиний унікальний номер 240/307/16-ц Номер провадження 88-ц/775/3/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 квітня 2018 року м. Бахмут

справа номер 240/307/16-ц номер провадження 88-ц/775/3/2018

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів: Новосьолової Г.Г., Санікової О.С.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою прокуратури Донецької області про перегляд рішення апеляційного суду Донецької області від 5 січня 2017 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах Мирнодолинської сільської ради, заінтересована особа Відділ Держгеокадастру в Олександрівському районі, про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 23 травня 2016 року була задоволена заява Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Мирнодолинської сільської ради:

*визнано відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки площею 7,23 в умовних кадастрових гектарах, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 на підставі сертифікату на право на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження голови Олександрівської райдержадміністрації №214Р від 5 травня 1996 року.

*визнано комунальною власністю за територіальною громадою Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району Донецької області земельну ділянку площею 7,23 умовних кадастрових гектара, вартістю 202 793,62 грн., що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 на підставі сертифікату на право на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження голови Олександрівської райдержадміністрації №214Р від 5 травня 1996 року.

Рішення суду першої інстанції переглядалось в апеляційній інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який не приймав участі у справі у суді першої інстанції, але вважав, що судом було вирішено питання про його права та обов*язки як спадкоємця четвертої черги.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 5 січня 2017 року рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 23 травня 2016 року скасовано та відмовлено у задоволенні заяви Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Мирнодолинської сільської ради про визнання спадщини відумерлою і передачі земельної ділянки у власність територіальної громади.

За заявою прокуратури Донецької області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду від 5 січня 2017 року було відкрито провадження і справу призначено до розгляду.

Як нововиявлена обставина для скасування рішення апеляційного суду прокурором зазначається те, що вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 27 листопада 2017 року секретаря Мирнодолинської сільської ради ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, а саме:

у скоєнні службового підроблення та внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу - Акту матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 в частині завідомо неправдивої інформації про те, що він з 1999 року проживав з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, доглядав за ним та вів спільне господарство. Вирок набрав чинності 28 грудня 2017 року.

Прокуратура Донецької області просить скасувати рішення апеляційного суду Донецької області від 5 січня 2017 року та прийняти постанову, якою змінити рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 23 травня 2016 року: визнати відумерлою спадщину та передати у комунальну власність територіальної громади Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району земельну частку «пай» площею 7,23 в умовних кадастрових гектарах, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник прокуратури підтримав заяву і просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2, заперечував проти задоволення заяви про скасування рішення апеляційного суду.

Представник Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району і ОСОБА_2 у судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать направлені їм телефонограми, зареєстровані у журналі телефонограм апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, як представника Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району і представника ОСОБА_2, дослідивши докази та виходячи із вимог закону, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Донецької області від 5 січня 2017 року не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву Костянтинівської місцевої прокуратури і визнаючи відумерлою спадщину на земельну ділянку в розмірі 7,23 умовних кадастрових гектарів, яка залишилась після смерті ОСОБА_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відсутні спадкоємці за заповітом та за законом на спадкове майно, яке залишилось після його смерті.

На підтвердження фактів про визнання спадщини відумерлою прокурором були долучені до заяви про визнання спадщини відумерлою:

*довідка відділу реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції № 762/3.2.-18 від 19 квітня 2016 року про те, що ОСОБА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12),

*довідка Мирнодолінської сільської ради без дати і номеру про те, що ОСОБА_1 проживав один (а.с. 5),

*Акт обстеження від 8 квітня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1 проживав один і родичів немає (а.с. 6),

*Довідка відділу держгеокадастру в Олександрівському районі Донецької області від 20 квітня 2016 року про те, що 22 серпня 1996 року ОСОБА_1 було видано Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) в розмірі 7.23 в умовних кадастрових га (а.с. 11),

*Довідка нотаріальної контори від 19 квітня 2016 року про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, не відкривалась (а.с. 13).

Однак, суд першої інстанції не врахував те, що факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини встановлюється свідоцтвом про смерть, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану, а у разі неможливості пред'явлення свідоцтва про смерть від органу державної реєстрації актів цивільного стану, витребувується копія актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (пункти 1.3 і 1.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України N296/5 від 22 лютого 2012 року).

Поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що право власності на земельну частку (пай) підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) та на підставі витягу з Державного земельного кадастру (пункт 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Таким чином, звертаючись до суду з заявою про визнання спадщини відмерлою, прокурором не було доведено належними і відповідними доказами факт смерті ОСОБА_1 та склад спадкового майна.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_2, який не приймав участі у справі у суді першої інстанції, долучив до апеляційної скарги наступні документи:

*копію свідоцтва про смерть ОСОБА_1, виданого виконавчим комітетом Мирнодолінської сільської ради Олександрівського району, відповідно до якого він помер ІНФОРМАЦІЯ_1,

*копії документів реєстрації актів цивільного стану на підтвердження родинних відносин:

- копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу, виданого 24 березня 1999 року виконавчим комітетом Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, згідно із яким ОСОБА_1 був одружений із ОСОБА_5 (а.с. 49),

- копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5, відповідно до якого вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 46),

- копію свідоцтва про народження НОМЕР_2, видане Мирнодолинською сільською радою Олександрівського району Донецької області, згідно з яким матір'ю ОСОБА_2 є ОСОБА_6,

- копію правоустановчого документу на земельну частку (пай) - Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1, виданого 13 червня 1996 року Олександрівською районною державною адміністрацією, згідно з яким ОСОБА_1 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Заря» Олександрівського району розміром 7,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 47).

Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_2 додав Акт обстеження матеріально-побутових умов від 15 вересня 2016 року та Довідку Мирнодолинської сільської ради №423/02-29 від 15 вересня 2016 року (а.с. 51, 54).

Відповідно до Акту, складеного сільським головою, депутатами сільської ради та сусідами, ОСОБА_2 проживає разом зі своїми синами в АДРЕСА_1 у будинку своєї матері ОСОБА_5, яка померла в 2005 році. У цьому ж Акті зазначено, що матір апелянта, ОСОБА_5, проживала із спадкодавцем ОСОБА_1 та з апелянтом в одному будинку з 1999 року. Згідно із вказаним Актом ОСОБА_2 доглядав за своєю матір*ю та вітчимом до дня їх смерті (а.с. 51).

Згідно із Довідкою Мирнодолинської сільської ради №423/02-29 від 15 вересня 2016 року ОСОБА_2, на день смерті ОСОБА_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вели спільне господарство і похорони останнього ОСОБА_2 здійснив за свій рахунок (а.с. 54).

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини встановлюється у судовому порядку.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частин 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім*єю із спадкодавцем ОСОБА_1 та через неправильне зазначення у його свідоцтві про народження імені матері (дружини спадкодавця) просив також встановити факт родинних відносин з нею.

Однак, ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року було відмовлено у відкритті провадження по справі на підставі частини 4 статті 256 ЦПК України через наявність спору про право на спадкування на земельну ділянку, яка за рішенням суду була визнана відумерлою (а.с. 44).

Згідно із статтею 1277 ЦК України орган місцевого самоврядування подає заяву до суду про визнання спадщини відумерлою у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

В заяві про перегляд рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами прокурор посилається на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 27 листопада 2017 року, згідно з яким секретаря Мирнодолинської сільської ради ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, а саме:

у скоєнні службового підроблення та внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу - Акту матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 в частині завідомо неправдивої інформації про те, що він з 1999 року проживав з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, доглядав за ним ті вів спільне господарство.

Вирок набрав чинності 28 грудня 2017 року (а.с. 146-148).

Згідно із частиною 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі (пункт 2 частини 2 статті 423 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції і ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні заяви прокурора в інтересах сільської ради, виходив із того, що заявником не було доведено належними і відповідними доказами факт смерті спадкодавця і часу відкриття спадщини, відсутність спадкоємців за законом та наявність у ОСОБА_1 спадкового майна.

Крім того, судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 відшукує своє право на спадщину, як особа яка проживала із спадкодавцем на день його смерті.

Акт матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2, згідно із яким він з 1999 року проживав з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, доглядав за ним та вів спільне господарство, був одним із доказів, долучених ОСОБА_2 до апеляційної скарги.

Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається ( пункт 3 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 30 квітня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»).

Судом апеляційної інстанції була надана правова оцінка всім доказам, наданих ОСОБА_2 і відсутність цього Акту не спростовує наданих ним доказів про те, що його мати була дружиною спадкодавця, проживала з ним на день своєї смерті в одному будинку і що він відшукує своє право спадщину.

Під час розгляду заяви про скасування рішення апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами представником ОСОБА_2 було надано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 на дві земельні частки (пай): на земельну частку (пай) розміром 6.18 в умовних кадастрових гектарах, яка належала спадкодавцю і на земельну частку (пай) розміром 6.18 в умовних кадастрових гектарах, яка належала дружині спадкодавця ОСОБА_5

ОСОБА_5 (матері ОСОБА_2), яке було видане Олександрівською державною нотаріальною конторою 22 травня 2017 року за реєстровим номером 353 (а.с. 171).

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими та залишити відповідне судове рішення в силі.

Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд апеляційної інстанції вважає, що заява прокурора про скасування рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, а рішення апеляційного суду повинно бути залишено без змін.

Керуючись статтями 382, 429 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву прокуратури Донецької області про перегляд рішення апеляційного суду Донецької області від 5 січня 2017 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Постанова суду набирає сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції відповідно до вимог статей 389 і 390 ЦПК України.

Повний текст постанови буде виготовлено до 10 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 10 квітня 2018 року.

Суддя - доповідач В.М.Новосядла