Справа № 395/1318/16-ц Провадження № 2/395/211/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Орендовського В.А.

з участю секретаря Сотченко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новомиргородська районна державна адміністрація про визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новомиргородська районна державна адміністрація про визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, посилаючись на наступні обставини. Позивач зазначає, що додаткову угоду від 10.09.2014 р. до договору оренди землі № 169 від 01.09.2006 р. з відповідачем вона не укладала та не підписувала, волевиявлення на укладення вищевказаного договору оренди земельної ділянки не було.

Уточнивши позовні вимоги, позивач, просить суд: визнати недійсною з моменту укладення додаткову угоду від 10.09.2014 року до договору оренди земельної ділянки, про зміну і доповнення договору оренди землі № 169 від 01.09.2006 року, яка зареєстрована Реєстраційною службою Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області за № 9057420 від 16.03.2015 року, щодо продовження строків дії оренди земельної ділянки за кадастровим номером :03:000:0351, загальною площею 6,7179 га., розташованої на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області; стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд задовольнити його.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Представник третьої особи повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника третьої особи, не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши висновки експертів №49 від 23.03.2017 року та №19/8-4/358-СЕ/17 від 13.11.2017 року, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за таких підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2014 р. між ОСОБА_1 (власником земельної ділянки) та товариством з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань» укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 169 від 01.09.2006 р., кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0351, загальною площею 6,7179 га., розташованої на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, який підписаний сторонами договору. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку спірний договір пройшов державну реєстрацію 16.03.2015 року, номер запису про інше речове право 9057420 (т. 1 а.с.10).

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ч.ч.1,3 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України).

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно висновку експерта № №19/8-4/358-СЕ/17 від 13.11.2017 року повторної комісійної судово-технічної експертизи документів (т.1 а.с.173-183) у додатковій угоді до договору оренди землі, від 10.09.2014 р. укладеному між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань», рукописні записи, підписи та електрофотографічні зображення нанесені в такій послідовності: першим лінії графлення, другими підписи: від імені ОСОБА_2 в графі «Орендар» та від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець».

Вищенаведені висновки експерта також узгоджуються з висновком експерта № 49 від 23.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0002654 (т.1 а.с.144-152), який надано на запит суду Новомиргородським ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області, згідно до якого: у графі «(ОСОБА_2А.)» колонки «Орендар» спершу був нанесений друкований текст, потім відтиск круглої печатки, а потім підпис; у графі «(ОСОБА_1П.)» колонки «Орендодавець» спершу був нанесений друкований текст, а потім підпис.

Зазначені докази свідчить про те, що при укладенні спірної додаткової угоди було вільне волевиявлення та згода позивача ОСОБА_1 на укладення такої угоди. Підпис орендодавця у договорі свідчить про те, що між сторонами було досягнуто усіх його істотних умов, що передбачені ст.15 Закону України «Про оренду землі».

Суд, враховуючи положення ст.ст.77, 78, 80, 81 ЦПК України, вважає, що належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_1 не підписувала спірний договір, тобто у неї не було вільного волевиявлення на укладення додаткової угоди від 10.09.2014 р. до договору оренди землі № 169 від 01.09.2006 р. з відповідачем, ні позивач, ні представник позивача суду не надали.

Суд критично оцінює висновок експерта №17-294 від 28.04.2017 року (т.1 а.с.75-82), оскільки експерт всупереч ст.108 ЦПК України при застосуванні методу скобління медичним скальпелем не отримав дозволу суду на застосування такого методу, пошкодивши спірну додаткову угоду (обєкт дослідження), що у подальшому змінило властивості та первинний стан документа. Крім того, досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозвязку спростовують висновки експерта №17-294 від 28.04.2017р. в частині послідовності нанесення печатного тексту, підписів сторін угоди, відбитку печатки.

Враховуючи положення ст.4 ч.1 ЦПК України, ст.ст.15, 16 ЦК України згідно якого кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, дотримуючись принципу змагальності сторін, згідно з яким саме позивач повинен довести, що його права порушені, суд вважає, позивач не довів, що його право як власника земельної ділянки було порушено відповідачем, у звязку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у звязку з відмовою у позові судові витрати, понесені позивачем, останньому не відшкодовуються, а витрати, повязані з проведенням експертизи, які здійснив відповідач - підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новомиргородська районна державна адміністрація про визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань» судові витрати по справі в сумі 1687 (одна тисяча шістсот вісімдесят сім) гривень 68 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений 20 квітня 2018 року.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3

/