Постанова

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 760/15775/15-ц

провадження № 61-1775 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_4,
відповідач-публічне акціонерне товариство «Київенерго»,
третя особа-Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва у складі судді Демидовської А. І. від 05 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва у складі суддів: Волошиної В. М., Панченка М. М., Слюсар Т. А., від 13 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві, про захист прав споживача, визнання дій незаконними.

Встановив:

У серпні 2015 року ОСОБА_4звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго»), третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві, про захист прав споживача, визнання дій незаконними.

Позовна заява мотивована тим, що 13 травня 2015 року представниками ПАТ «Київенерго» проведено технічну перевірку засобів обліку електричної енергії, що знаходиться по вулиці Гетьмана 10/37 у м. Києві та складено акт про порушення № 32747, в якому зазначено, що представниками відповідача виявлені явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показників, а саме вплив на лічильник електричної енергії радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спожита електроенергія недораховується. Через відсутність можливості потрапити до приміщення електрощитової, оскільки ключі зберігаються у відповідальної особи яка пперебувала на той час за містом, зазначене приміщення опечатано та зобов'язано споживача надати доступ до електрощитової в термін до 18 травня 2015 року.

При повторному проведенні технічної перевірки засобів обліку електричної енергії представниками ПАТ «Київенерго» складено Акт про порушення № 32755. В акті № 32755 зазначено, що представниками відповідача виявлено ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показників, а саме вплив на лічильник електричної енергії радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спожита електроенергія недораховується, пристрій встановлено в іншому приміщенні, за стіною щитової де знаходиться кафе, через отвір в стіні прокладено антену, яка безпосередньо впливає радіочастотним випромінюванням на лічильник. Таким чином, електрична енергія споживача не враховується. Під час контрольного огляду порушення виявити неможливо, оскільки антена швидко демонтується з приміщення електрощитової. Зовнішнім оглядом встановлено, що шафа обліку опломбована.

Надалі установлено, що споживач ОСОБА_4 на об'єкті по АДРЕСА_1 порушила правила користування електроенергією, оскільки виявлено ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів-вплив на лічильник №0182418 електричної енергії радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спожита електроенергія не враховується.

Комісією відповідача прийнято рішення провести нарахування за період з 29 липня 2013 по 25 травня 2015 (з дня останньої технічної перевірки засобів обліку по дату усунення порушення в сумі 447 832,13 грн.

На підставі викладеного та посилаючись на те, що порушень, встановлених актами та протоколами вона не вчиняла, просила суд визнати дії ПАТ «Київенерго», щодо винесення рішення комісії ПАТ «Київенерго», яке оформлене протоколом від 23 червня 2015 року № 2569 засідання комісії по розгляду акта про порушення від 13 травня 2015 року № 32747 незаконними, зобов'язати ПАТ «Київенерго» скасувати заборгованість за електричну енергію в сумі 447 832,13грн, нараховану на підставі рішення ПАТ «Київенерго», оформленого протоколом від 23 червня 2015 року № 2569 засідання комісії по розгляду акта про порушення від 13 травня 2015 року № 32747. Зобов'язати ПАТ «Київенерго» скасувати акт про порушення від 13 травня 2015 року № 32747 та акт про порушення від 25 травня 2015 року № 32755 та зобов'язати ПАТ «Київенерго» скасувати рішення комісії ПАТ «Київенерго» з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів постачання електричною енергією і нарахувань за ними, що викладене у протоколі від 23 червня 2015 року № 2569.

Зазначала також, що протокол від 23 червня 2015 № 2569 складено без врахування суттєвих обставин, об'єктивних даних та на підставі формального розрахунку, без доказів нанесення фактичних збитків.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року позов задоволено частково; визнано дії ПАТ «Київенерго» щодо винесення рішення комісії ПАТ «Київенерго», яке оформлене протоколом від 23 червня 2015 року № 2569 засідання комісії по розгляду Акта про порушення від 13 травня 2015 року № 32747, незаконними; зобов'язано ПАТ «Київенерго» скасувати рішення Комісії ПАТ «Київенерго» з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів постачання електричною енергією і нарахувань за ними, що викладене у протоколі від 23 червня 2015 року № 2569; в решті позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів втручання позивача у роботу приладу обліку електричної енергії, тому відсутні підстави для нарахування спірних оперативно-господарських санкцій, які застосовано рішенням комісії відповідача. Відмовляючи у задоволенні позову в частині скасування акту про порушення та заборгованості за електроенергію суди виходили з того, що скасування актів відповідача є підставою для скасування постачальником електроенергії відповідного акту про порушення та проведення розрахунків із споживачем.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що рішенням суду першої інстанції обґрунтовано частково задоволено позов, оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів порушення позивачем правил користування електроенергією.

У касаційній скарзі, поданій 14 грудня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Київенерго» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій при розгляді справи дійшли односторонніх та передчасних висновків про часткове задоволення позову.

Сторони не скористалися правом на подання заперечень на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 січня 2018 року на розгляд Верховного Суду надійшла вказана вище справа.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, доводи касаційної скарги не підтверджують неправильного застосування судами при розгляді справи норм матеріального права, порушення норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Згідно із статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є порушення правил користування енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (далі - Правила).

Відповідно до підпункту 9 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку.

Пунктом 6.40 Правил встановлено, що перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика), у разі явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Методики остання застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, як, зокрема: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

Відповідно до п.3.1 зазначеної Методики факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.

Таким чином, підставою для перерахунку відповідачем обсягу та вартості електроенергії за даною Методикою, має бути встановлення факту втручання споживача в роботу засобів обліку, що і призвів до зміни показів цього засобу.

Установлено, що висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30 травня 2017 року № 398/399/17-46 факту несанкціонованого втручання ОСОБА_4 в роботу автоматизованих систем обліку електричної енергії, а також вплив пристрою, який випромінює радіочастотні коливання на зниження (зміну) показів обліку електричної енергії не виявлено.

Задовольняючи частково позов суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів наявності факту втручання позивачем в роботу приладу обліку, тому відсутні підстави для застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, та відповідно відсутні підстави для нарахування спірних оперативно-господарських санкцій, які застосовані за спірним рішенням комісії відповідача.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

У касаційній скарзі відповідач не погоджується із висновком експерта відповідно до якого вилучений радіочастотний засіб не впливає на показники засобу обліку електроенергії. Крім того, зазначає, що судами належним чином не досліджено всі докази і факти у справі. Слід зазначити, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судами надана належна правова оцінка, на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Підстави для скасування судових рішень відсутні, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Враховуючи наведене, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судами попередніх інстанцій. Судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на особу, яка подала касаційну скаргу. Учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго» залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Судовий збір за подання касаційної скарги покласти на публічного акціонерного товариства «Київенерго».

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська