АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 року м. Одеса

справа №494/24/17

провадження №22-ц/785/2936/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Тьосової Я.В.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_5

представник позивача- ОСОБА_4

відповідачі- Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області,

розглянув апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 рокуу складі судді Палія С.А.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі-Березівський міжрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області), Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі- ГТУЮ в Одеській області), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі-ГУ ДКС України в Одеській області) про стягнення матеріальної, моральної шкоди та судових витрат.

На обґрунтування вимог вказала, що внаслідок дій та бездіяльності державного виконавця Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області Кулініч Д.Ю. щодо виконання виконавчого листа №1522/22057/12-ц про стягнення з ГТУЮ в Одеській області на її користь 1000 грн., що встановлено судовим рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2016 року у справі №522/12610/16-ц,їй заподіяна моральна шкода.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що для участі у розгляді справи №522/12610/16-ц, вона понесла матеріальні затрати у розмірі:

-120 грн. на довіреність для представництва її прав та інтересів у державних органах;

-172,75 грн. на транспорт для участі у судових засіданнях Приморського районного суду м.Одеси,

позивач просила стягнути з Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області майнову шкоду у розмірі 292,75 грн. та моральну шкоду, яку вона оцінила в сумі 50 000 грн.

Представник відповідача ГТУЮ в Одеській області позовні вимоги не визнав за їх безпідставністю, надавши письмові заперечення.

Інші відповідачі свого ставлення до позовних вимог не висловили.

Справа розглянута судом у відсутності сторін.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, ГТУЮ в Одеській області та ГУ ДКС України в Одеській області на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_5 про стягнення з відповідачів моральну шкоду, суд першої інстанції керувався нормами ст.ст.1166,1167,1172, ч.6ст.1176 ЦК України та виходив з того, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2016 року визнано неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Березівського міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кулініч Д.Ю. та скасовано ухвалені ним постанови від 16 травня та 02 липня 2016 року, пов'язані з рухом виконавчого листа по справі №1522/22057/12-ц про стягнення з ГТУЮ в Одеській області на користь ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 1 000 грн.

Відмовляючи у стягненні майнової шкоди (судових витрат) суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для цього відсутні, оскільки ОСОБА_5 не надано жодного доказу в обґрунтування своїх вимог.

В апеляційній скарзі ГУ ДКС України в Одеській області просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Неправильність рішення обґрунтовано неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що ГУ ДКС України в Одеській області не завдавало шкоду ОСОБА_5 та не є належним відповідачем у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДКС України в Одеській області представник ОСОБА_5, погоджуючись з тим, що вказаний відповідач не повинен відшкодовувати позивачу моральну шкоду, просила його апеляційну скаргу про скасування рішення відхилити.

У відзиві на у апеляційну скаргу ГУ ДКС України в Одеській області ГТУЮ в Одеській області просило її підтримати, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні майнової шкоди в розмірі 292,75 грн. скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зазначеної позовної вимоги.

Заявник вказала, що надала суду належні докази на підтвердження завданої їй майнової шкоди. Рішення суду в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди просила залишити без змін, посилаючись на те, що воно виконано 28 грудня 2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 ГТУЮ в Одеській області, посилаючись на свої доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДКС України в Одеській області, просило її відхилити.

Представники двох інших відповідачів правом на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 не скористалися.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 квітня 2018 року клопотання представника ГТУЮ в Одеській області, яке надійшло у той же день, про відкладення розгляду справи на іншу дату відхилене, оскільки причини його неявки в судове засідання, призначене на 24 квітня 2018 року на 15 год., визнано неповажними.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 квітня 2018 року клопотання представника ОСОБА_5про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Березівського районного суду Одеської області, яке надійшло 24 квітня 2018 року, відхилене у зв'язку з порушенням заявником правил ч.7ст.212 ЦПК України.

Таким чином, представники сторін, в тому числі й Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області та ГУ ДКС України в Одеській області, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, що відповідно до правил ч.2ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року відповідачами Березівським міжрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області та ГТУЮ в Одеській області в апеляційному порядку не оскаржено та, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України рішення суду першої інстанції щодо вказаних відповідачів не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України (в редакції 2004 року, яка діяла на час розгляду справи) суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Вийти за межі позовних вимог суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом, і з дотриманням загальних засад цивільного судочинства.

Дійшовши висновку, що:

-ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2011 року, яка набрала законної сили, встановлено неправомірні рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області;

-ОСОБА_5 Березівським міжрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області та ГТУЮ в Одеській області завдана моральна шкода в розмірі 1000 грн.;

-стягуючи у зазначеному розмірі моральну шкоду з Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, ГТУЮ в Одеській області та ГУ ДКС України в Одеській області,

суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вимогу про стягнення моральної шкоди з відповідача ГУ ДКС України в Одеській області позивач не заявляла.

Враховуючи положення ст.11 ЦПК України (в редакції 2004 року), а також те, що судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення не наведено норму закону, яка дозволяє у даному випадку вийти за межі позовних вимог ОСОБА_5, колегія суддів вважає, що суд дійшов помилкового висновку про стягнення моральної шкоди з відповідача ГУ ДКС України в Одеській області, до якого, незважаючи на те, що він вказаний ОСОБА_5 в якості співвідповідача, позовні вимоги взагалі не заявлялися.

Апеляційна скарга ГУ ДКС України в Одеській областіпідлягає задоволенню частково, оскільки інші співвідповідачі не уповноважували апелянта представляти їх інтереси в суді апеляційної інстанції, а тому, виходячи із принципу диспозитивності, прохання про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_5 в повному обсязі задоволенню не підлягає.

Згідно ст.3 ЦПК України (в редакції 2004 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав та інтересів особи відповідно до ст.16 ЦК України здійснюється судом у спосіб, встановлений законом або договором.

У позовній заяві ОСОБА_5 зазначила, що у зв'язку з розглядом в Приморському районному суді м.Одеси її скарги на постанову державного виконавця Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області про відкриття виконавчого провадження, на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Кулініч Д.Ю. у справі №522/12610/16-ц, вона понесла матеріальні затрати (судові витрати) у розмірі 120 грн. на довіреність для представництва її прав та інтересів у державних органах та 172,75 грн. на транспорт для участі у судових засіданнях Приморського районного суду м.Одеси.

За правилами ст.88 ЦПК України (в редакції 2004 року) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тобто, вирішення питання ОСОБА_5 про судові витрати мало розглядатися судом у справі №522/12610/16-ц.

Звернення до суду із позовними вимогами про стягнення судових витрат, які були понесені стороною при розгляді іншої справи, чинним законодавством не передбачено.

Дійшовши правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення судових витрат в розмірі 292,75 грн., суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про мотиви відмови у задоволенні зазначеної вимоги, посилаючись на те, що:

-із наданих позивачем копій чеків не вбачається належність їх ОСОБА_5;

-неможливо встановити ким та навіщо вони були придбані;

-позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування своїх вимог про стягнення матеріальної шкоди.

У зв'язку з цим мотиви суду про відмову у задоволенні позову про стягнення майнової шкоди підлягають виключенню із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що за своєю правовою категорією зазначена справа є малозначною та не становить значний суспільний інтерес, апеляційний суд вважає, що судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 рокув частині стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 1000 грн. скасувати.

Відмовити ОСОБА_5 у позові до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення на її користь моральної шкоди.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 рокув частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_5про стягнення майнової шкоди змінити.

Виключити із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції мотиви про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди.

В іншій частині рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков