Справа № 454/2524/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокалі, Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у позовній заяві вказала, що 12.10.2001року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що спільно із відповідачем вони проживали до 2015 року. В даний час неповнолітній син сторін знаходиться на утриманні позивачки, оскільки відповідач ухиляється від його утримання, матеріальної допомоги дитині не надає навіть у мінімальному розмірі. Позивачці відомо що відповідач аліментів нікому не сплачує, стягнення по виконавчих документах із відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей, повнолітніх дочки, сина немає. Про офіційну трудову діяльність відповідача їй відомо, що він працює в Республіці Польща, де працює неофіційно та зароблені кошти витрачає на свої потреби. Стверджує, що відповідач отримує дохід орієнтовно у розмірі 3000 польських злотих, що еквівалентно 22050 грн. Вважає, що кошти в сумі 5512,5грн., що становить 1/4 від 22050грн. є справедливою сумою для сплати аліментів. Просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5512,50 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити в повному обсязі. В обгрунтування надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що неповнолітній син сторін ОСОБА_3 проживає разом із бабусею, а саме матір»ю його батька у його ж квартирі, оскільки обоє його батьків перебувають на роботі у Республіці Польща. Бабуся доглядає за онуком, займається його вихованням. Крім того зазначив, що відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні сина, а тому посилання позивачки на те, що вона одна здійснює догляд та забезпечення сина не відповідає дійсності, так як батько дитини регулярно надсилає кошти на його утримання. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що є матір»ю відповідача, а бабусею неповнолітнього ОСОБА_3,2002р.н. і те, що онук проживає разом із нею, оскільки його батьки проживають та працюють в Республіці Польща. Зазначила, що обоє батьків надають сину ОСОБА_3 матеріальну допомогу та забезпечують його усім необхідним. Крім того зазначила, що вона з онуком проживають у квартирі сина, який і несе всі витрати із утримання даного житла. Також зазначила, що забезпечують онука усім необхідним однаково як батько так і матір.

Неповнолітній свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він разом з бабусею проживає у квартирі його батька. Обоє його батьків проживають та працюють в Республіці Польща, а його вихованням займається бабуся, мама батька. Зазначив, що батьки однаково його матеріально забезпечують, двоє передають гроші на його утримання та різного виду передачі. Він усім необхідним є забезпечений.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.10.2001р. зареєстровано шлюб сторін.

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до приписів ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як встановлено в ході розгляду справи син сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає із бабусею ОСОБА_7, матер»ю відповідача ОСОБА_2 у його квартирні, що зокрема підтверджується дослідженим актом про фактичне місце проживання від 24.11.2017р.

Також із наданих в судовому засіданні показів свідків, зокрема неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3, встановлено, що відповідач не ухиляється від обов'язку щодо утримання та матеріального забезпечення сина, регулярно надає кошти на його утримання. Крім цього, син сторін проживає разом із матір»ю відповідача.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК (2947-14) аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відтак, судом встановлено, що неповнолітній син сторін проживає із матір»ю відповідача у його квартирі, витрати із утримання якої несе виключно відповідач.

Сторони обоє знаходяться за кордоном, а саме в Республіці Польща, де працюють та обоє надають кошти на утримання їх сина. Також встановлено, що відповідач не ухиляється від обов'язку щодо утримання сина, надає для цього матеріальне забезпечення, стан якого є належним, що зокрема встановлено із показів свідків, а саме неповнолітнього ОСОБА_3 та його баби ОСОБА_7.

Відтак, у задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2002р.н., суд відмовляє за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259,265,268,273, 354,355 ЦПК України , суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Т. В. Струс