Справа №718/750/18
Провадження №2/718/276/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року м. Кіцмань

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Мізюка В.М.

секретаря - Безушко М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Кіцманської ОТГ про визнання права власності на спадкове майно ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1; земельної ділянки загальною площею 1,26 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суховерхівської сільської ради Кіцманського району, Чернівецької області.

Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем майна за законом, інших спадкоємців та утриманців у померлого немає. Вказує, що своєчасно, у встановлений законом строк прийняв спадкове майно, однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому просив позов задовольнити.

Позивач подав заяву про підтримання позову, представник відповідача подав відзив на позовну заяву про визнання позовних вимог. Просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз'яснив Вищий Спеціалізований Суд України у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.179 ЦПК України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Перелік об'єктів, які не є самочинним будівництвом, наведено у п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства будівництва від 24.05.2001 р. №127. Для садибних, дачних та садових будинків не вважається самочинним будівництвом: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992р. До 05.08.1992р. законодавством не вимагалось приймати в експлуатацію побудовані приватні будинки та споруди.

Позивач фактично прийняв спадщину, житловий будинок 1985 року побудови знаходився у фактичному володінні спадкодавця, але оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та у зв'язку з відсутністю іншого способу щодо визнання права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1235, 1258, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України , керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 49, 82, 206, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем с. Кліводин, Кіцманського району Чернівецької області, право власності на:

- житловий будинок з господарськими споруди, що розташований в АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літ. А-І, загальною площею 62,30 кв.м., житловою площею 49,60 кв.м., сарай літ. Б; літню кухню літ. В; сарай літ. Д; огорожу № 1-2, всього на загальну суму 154 823 (сто п'ятдесят чотири тисячі вісімсот двадцять три) гривні, що належали на праві власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2;

- земельну ділянку №1 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, яка розташована на території Суховерхівської сільської ради Кіцманського району, Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер:НОМЕР_2, розміром 1,08 га, вартістю 21 384 (двадцять одна тисяча триста вісімдесят чотири) гривні;

- земельну ділянку №2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, яка розташована на території Суховерхівської сільської ради Кіцманського району, Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер:НОМЕР_3, розміром 0,18 га, вартістю 3 564 (три тисячі п'ятсот шістдесят чотири) гривні, що належали на праві власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: