Справа № 172/1465/17
Провадження № 2/172/113/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04.04.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді - Філіппова Є.Є.
секретаря - Лук'яненко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка, у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у нього на праві власності є житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1
В даному будинку відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований при народженні. Але фактично відповідач з 21.04.2008 року в будинку не проживає.
Реєстрація відповідача в указаному будинку перешкоджає йому здійснювати своє право власності вказаним житловим приміщенням, розпоряджатися ним, оплачувати комунальні послуги, оформити субсидію і т.п.
В зв'язку з чим просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав.
Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно до ст.280 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що позивач на праві власності має житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с.7-10).
Відповідач ОСОБА_2, у вказаному будинку не проживає з 2001 року, що підтверджується актом депутата Миколаївської сільської ради Васильківського району (а.с.11).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням.
Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності, враховуючи те, що ОСОБА_2 не є власниками житлового будинку, не проживає в ньому більше одного року, суд приходить до переконання, що відповідач можуть бути визнаним таким, що втратив право користування житлом.
Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 247, 263, 265, 268, 281-287 ЦПК України, ст.16, 321, 391,405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер не відомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, понесені судові витрати в розмірі 640,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є.Є.Філіппов