Справа № 360/2058/17 Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/1314/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 33 10.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого суддіБерезовенко Р.В.,
суддів:Олійника В.І., Журби С.О.,
за участю секретаряШуляка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 червня 2017 року, приблизно о 20-й годині по вулиці Шевченка в селі Озера Бородянського району Київської області ОСОБА_6, керуючи автомобілем «Ford Scorpio», реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив зіткнення з твариною (коровою), що призвело до пошкодження транспортного засобу та загибелі тварини, чим порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Бородянського районного суду від 28 серпня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Оскільки в результаті ДТП її корова померла, то вона була вимушена здати її тушу лише за 5000 гривень, оскільки м'ясо було непридатне для реалізації. Вартість корови українська червоно-ряба, молочна, 10 річного віку становить 25 000 гривень. Оскільки збитки заподіянні їй внаслідок втрати корови відповідачем не відшкодовані, просила стягнути з нього на її користь 25 000 гривень завданої матеріальної шкоди, 10 000 гривень моральної шкоди та 640 гривень понесених судових витрат.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 26 грудня 2017 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 5000 гривень та на відшкодування понесених судових витрат 640 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у позові ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з ОСОБА_6 25 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Обгрунтовує вимоги ст.ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України та вважає, що в матеріалах справи є достатньо письмових доказів для задоволення її вимог щодо матеріальної шкоди.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, відзив до суду не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що у позивачки ОСОБА_5 була корова української червоно-рябої молочної породи, яка загинула 28 червня 2017 року від зіткнення з автомобілем «Ford Scorpio», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував житель с.Луб'янка ОСОБА_6, що підтверджується довідкою №370 виданою 10 липня 2017 року Озерською сільською радою Бородянського району Київської області (а.с.17).

Постановою Бородянського районного суду від 28 серпня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за те, що він 28 червня 2017 року приблизно о 20-й годині в с.Озера Бородянського району Київської області по вулиці Шевченка, керуючи автомобілем «Ford Scorpio», реєстраційний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного інтервалу та допустив зіткнення з твариною (коровою), що призвело до пошкодження транспортного засобу та загибелі тварини, чим порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується копією постанови (а.с.9-10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів про вартість корови на день загибелі (28 червня 2017 року), тому розмір матеріальної шкоди, яку зазначає позивач у позові є недоведеним та необґрунтованим. Крім того, не недано належних та допустимих доказів про розмір коштів, за яку вона була продана, а отже позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди є не доведеними та не обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди 25 000 грн. позивач надала до суду довідку головного управління статистики у Київській області від 26 липня 2017 року, відповідно до якої середня ціна купівлі однієї тонни живої ваги корів переробними підприємствами Київської області складає 28 602,10 грн.

Однак, позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про вагу корови, яка належала позивачці, а отже, перевірити розмір вказаної позивачем шкоди не вбачається можливим.

Крім того, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно не взято до уваги надані позивачем роздруківки з сайту OLX про вартість корів(20 000-22 000 грн.), які продаються на сайті, оскільки вони не є належними, достовірними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, які підтверджують розмір збитків заподіяних саме позивачці загибеллю її корови.

Також, колегією суддів розцінюється критично і до уваги не приймається подана до апеляційної скарги розписка ОСОБА_7 про придбання у позивачки туші корови за 5 000 грн., оскільки в ній, також, не вказано вагу туші, а сам по собі факт продажу корови не свідчить про розмір заподіяної шкоди у 25 000 грн.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи та дійшов законного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди за їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Отже, переглянувши справу, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть, оскільки не грунтуються на нормах діючого законодавства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

С.О. Журба