печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2018 р. Печерський районний суд м. Києва

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Чепізі Є. І.,

вирішуючи у судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову та заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про заміну заходу забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на будівництво житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

14.11.2017 до суду надійшла позовна заява за вказаними вимогами, за якою 28.11.2017, після отримання даних з відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб щодо відомостей, які містяться у картотеці реєстраційного обліку, про адресу місця реєстрації відповідача, відкрито провадження /а. с. 91/.

28.11.2017 ухвалою суду накладено арешт із забороною суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єктів нерухомості, право приватної власності на які зареєстровані за відповідачем на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (загальною площею 510,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1; та на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,2500 га), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 /а. с. 93-95/.

У подальшому, 08.12.2017, представник позивача подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача посилаючись на те, що об'єкти нерухомого майна, на які ухвалою суду від 28.11.2017 було накладено арешт, з метою забезпечення позову, відповідачем було відчужено ОСОБА_6 /а. с. 104-111/.

Таким чином, мета постановлення ухвали від 28.11.2017 про задоволення заяви про забезпечення позову не була досягнута, підстави вважати, що незастосування заходів по забезпеченню позову можуть утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, у разі його задоволення, продовжували існувати, і ухвалою суду від 14.12.2017 зазначену заяву від 08.12.2017 представника позивача задоволено: накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2) із забороною суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єктів нерухомості, право приватної власності на яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3, та на грошові кошти у межах суми позовних вимог у розмірі 496098 грн. 35 коп., які знаходяться на розрахункових рахунках відповідача ОСОБА_3 у будь-яких банківських або фінансових установах, що будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову /а. с. 114-116/.

У березні представник відповідача звернулася до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 28.11.2017, посилаючись на те, що дійсно житловий будинок та земельна ділянка, розташовані у Київській області (с. Гнідин) належать на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених 28.11.2017 /а. с. 158-160/.

Згідно з постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кравцової О. С. від 17.03.2018, виконавче провадження № 55422486 закінчено у зв'язку із фактичним виконанням ухвали від 14.12.2017 /а. с. 208/.

Як передбачено частиною 1 статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, за приписами частини 3 статті 151 ЦПК України.

Згідно з частиною 3 статті 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику. Такі заходи застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно заходи забезпечення позову не можуть бути застосовані відносно майна особи, яка не є відповідачем у справі.

Як проголошено статтею 41 Основного Закону України, право приватної власності є непорушним.

Положення частини 1 ст. 317 Цивільного кодексу України передбачають право власника на володіння, розпорядження та користування своїм майном.

Судом встановлено, що у день постановлення ухвали суду від 28.11.2017 про забезпечення позову, об'єкти нерухомого майна, на які було накладено арешт вказаним судовим рішенням, з метою забезпечення позову, відповідачем було відчужено ОСОБА_6 за договорами купівлі-продажу від 28.11.2017, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В. та зареєстровані у реєстрі за № 3536 та № 3537, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Про такі обставини станом на день розгляду заяви про забезпечення позову суду не було відомо і було встановлено після подання 08.12.2017 представником позивача заяви забезпечення позову, яка розглянута і задоволена судом ухвалою від 14.12.2017.

Відповідно, з огляду на вищевказане, оскільки ОСОБА_6 не є стороною або третьою особою у справі, вбачається необхідність скасування заходів забезпечення позову за ухвалою суду від 28.11.2017, тобто заява представника відповідача підлягає задоволенню.

14.03.2018 представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 також подано клопотання про заміну заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду у справі від 14.12.2017, посилаючись на їх неспівмірність із вимогами позову, зокрема щодо суми позовних вимог та вартості квартири, на яку накладено арешт, порушення прав малолітньої доньки сторін, яка у ній проживає та щодо грошових коштів, які можуть бути перераховані на її утримання як аліменти від позивача, обмеження у праві власності на грошові кошти у банківських рахунках відповідача, на які находять кошти з єдиного її джерела доходів - заробітної плати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовані тим, що під час спільного проживання без реєстрації шлюбу сторонами за договором підряду спільно побудовано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_1. При цьому, як наголошено позивачем, ним особисто за власні кошти здійснено витрати на оплату будівельних матеріалів та виконаних будівельних робіт для будівництва вказаного будинку, однак, за домовленістю сторін, право власності на збудований житловий будинок було зареєстровано лише на відповідача. Оскільки житловий будинок залишився в її приватній власності, при цьому позивач вказує, що за його особистий рахунок були здійснені витрати на будівництво, позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача про відшкодування понесених ним витрат. Предметом позову, поданого позивачем, є майнові вимоги до відповідача, що полягають у стягненні з ОСОБА_3 на користь позивача грошових коштів у розмірі 571 448 грн. 35 коп.

Розглядаючи подане клопотання, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що судом не взято до уваги, що у квартирі, на яку накладено арешт, зареєстрована та проживає неповнолітня дитина, і у випадку накладення стягнення на предмет забезпечення, її права та законні інтереси можуть бути порушенні, оскільки факт реєстрації та проживання дитини у зазначеній квартирі представником відповідача не підтверджено, а її посилання на вирішення питання про накладення стягнення є передчасним, оскільки не було предметом розгляду у суді.

Окрім того, слід зазначити, що при встановленні призначення відкритих банківських рахунків судом застосовуються норми ст. 150 ЦПК України, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що було накладено арешт на грошові кошти категорії, визначеної у частині 4 статті 150 ЦПК України, відомості про що становить охоронювану законом таємницю: заробітна плата, пенсія та стипендія, допомога по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомога, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також вихідна допомога, допомога по безробіттю, майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно за відсутності відомостей про походження грошових коштів, що перераховуються на банківські рахунки та відсутності можливості такі відомості встановити на час вирішення клопотання або заяви, судове рішення про накладення арешту є вмотивованим.

Разом з тим, враховуючи принцип співмірності видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку про доцільність заміни заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 14.12.2017, з арешту на квартиру АДРЕСА_3, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2) із забороною суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єктів нерухомості, право приватної власності на яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 та на грошові кошти у межах суми позовних вимог у розмірі 496098 грн. 35 коп., які знаходяться на розрахункових рахунках відповідача у будь-яких банківських або фінансових установах, що будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову, на арешт на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером (НОМЕР_3), яка належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3, на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 02.11.2017 у справі № 1005/6292/2012, та що розташована по АДРЕСА_2 також із забороною суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єктів нерухомості.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 317, 386 Цивільного кодексу України, ст. 43, 49, 150, 156, 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали суду від 28.11.2017 у цивільній справі - задовольнити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2017 у справі № 757/68042/17-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на будівництво житлового будинку - скасувати.

Зняти арешт та заборону суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єктів нерухомості:

- житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами (загальною площею 510,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4);

- земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,2500 га), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4).

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про заміну заходу забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на будівництво житлового будинку - задовольнити.

Замінити заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2017, шляхом накладення арешту на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером (НОМЕР_3), яка належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3, на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 02.11.2017 у справі № 1005/6292/2012, та що розташована по АДРЕСА_2, із забороною суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єктів нерухомості.

Судом роз'яснюється сторонам у справі, що за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова