Постанова

Іменем України

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 367/7817/16-ц

провадження № 61-10205 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3;

представник позивача - ОСОБА_4;

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кооператор-Сервіс»;

представники відповідача: Бердікова Тетяна Миколаївна, ОСОБА_9;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кооператор-Сервіс» на рішення апеляційного суду Київської області від 7 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Коцюрби О. П., Журби С. О., Сержанюка А. С.,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кооператор-Сервіс» (далі - ТОВ «Кооператор-Сервіс») про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 15 січня 2014 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди торгового місця на території міського ринку по АДРЕСА_1 терміном до 31 грудня 2014 року.Для здійснення торговельної діяльності вона придбала металевий кіоск вартістю 2 600 доларів США, що підтверджується розпискою від 28 травня 2009 року.

Наприкінці 2014 року відповідач повідомив її про те, що зазначений вище договір оренди торговельного місця продовжувати не буде. Зазначала, що земельна ділянка, на якій розташований ринок, в оренді чи у власності відповідача не знаходиться, а тому відповідач користується цією земельною ділянкою безпідставно.

9 лютого 2015 року, не повідомивши її, працівники відповідача демонтували належний їй кіоск жорсткої конструкції. Не маючи жодних прав на належний їй кіоск та не маючи ніяких прав на земельну ділянку, на якій він знаходився, відповідач демонтував його, пошкодивши його конструкцію, чим завдав їй майнової шкоди, яка відповідає розміру вартості кіоску в сумі 2 600 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 9 лютого 2015 року становило 64 870 грн.

У зв'язку з наведеним, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 64 870 грн на відшкодування майнової шкоди та 40 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 1 березня 2017 року у складі судді Саранюк Л. П. у задоволенні позову ОСОБА_3відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що між позивачем та відповідачем було укладено строковий договір оренди торгового місця, після закінчення строку дії якого позивач не демонтувала належну їй торгову палатку жорсткої конструкції, на вимоги відповідача не реагувала, від її отримання та вивезення з території ринку відмовилась. Відтак, відповідач довів відсутність своєї вини у завданні позивачу майнової та моральної шкоди, оскільки торговельну палатку демонтовано та вивезено на зберігання, де вона може її забрати, а речі, що були у палатці, позивачка отримала.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 7 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 частково задоволено. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 1 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Кооператор-Сервіс» на користь ОСОБА_364 870 грн на відшкодування майнової шкоди та 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що у результаті незаконних дій відповідача, який не маючи жодних прав на належне позивачу майно (кіоск), демонтував його шляхом розварювання елементів кіоску відповідно до його конструкційних особливостей, чим завдав позивачу майнової шкоди. Оскільки позивач була позбавлена можливості працювати та отримувати дохід унаслідок неправомірних дій відповідача, то їй було завдано моральної шкоди.

У січні 2018 року ТОВ «Кооператор-Сервіс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивач була попереджена про те, що договір оренди торгового місця закінчився і не буде продовжено на новий строк, відмовилась демонтувати належний їй кіоск, отримати його та вивезти з території ринку, пославшись на статтю 1166 ЦК України, дійшов висновку про те, що діями відповідача було завдано позивачу майнової та моральної шкоди. При цьому, апеляційним судом не було встановлено неправомірності дій відповідача, оскільки між сторонами було укладено строковий договір оренди і вимоги відповідача про звільнення торгового місця після закінчення строку його дії є правомірними. Також не встановлено наявності шкоди, так як позивач не втратила своє майно, воно наявне, проте вона відмовляється від його отримання та вивезення з території ринку. Крім того, апеляційним судом не була встановлена дійсна вартість належного позивачу майна, так як посилання на суму, за яку позивач придбала кіоск у 2009 році, безпідставні з огляду на положення частини першої статті 1166 ЦК про те, що майнова шкода відшкодовується у завданому обсязі. Оскільки позивачем не доведено завдання майнової шкоди, то вимоги про відшкодування моральної шкоди необґрунтовані.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що ОСОБА_3 протягом 2013-2014 років здійснювала торговельну діяльність на території міського ринку по АДРЕСА_1.

Для здійснення торгівельної діяльності нею було придбано кіоск жорсткої конструкції НОМЕР_1 у ОСОБА_7 за 2 600 доларів США, що підтверджується розпискою.

15 січня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Кооператор-Сервіс» було укладено договір оренди торгового місця (торговельна палатка НОМЕР_1) терміном до 31 грудня 2014 року.

Листами від 2 січня 2015 року, 12 січня 2015 року та від 22 січня 2015 року ТОВ «Кооператор-Сервіс» повідомило ОСОБА_3 про те, що договір оренди на 2015 рік з нею укладатися не буде. Їй було запропоновано до 1 лютого 2015 року звільнити зайняте торговельне місце та попереджено, що після спливу зазначеного терміну належна їй торговельна палатка буде демонтована.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 отримала зазначені вище попередження, про що вона не заперечувала, проте їх не виконала.

Наказом ТОВ «Кооператор Сервіс» від 9 лютого 2015 року № 4 було створено комісію для проведення обстеження торгового місця НОМЕР_1 та у разі невиконання ОСОБА_3 робіт по демонтажу торгового місця НОМЕР_1, вирішено демонтувати кіоск і передати його на зберігання завідуючому господарством ТОВ «Кооператор Сервіс» ОСОБА_8

Відповідно до актів від 9 лютого 2015 року торгову палатку жорсткої конструкції (місце НОМЕР_1) працівниками ТОВ «Кооператор Сервіс» було демонтовано та вивезено на зберігання. Товари, які знаходилися в кіоску, було передано ОСОБА_3 Від отримання та вивезення належного їй кіоску з території ринку ОСОБА_3 відмовилась.

Судом встановлено, що кіоск було демонтовано шляхом розварювання елементів кіоску згідно з його конструкційними особливостями. Тобто, його первинний стан змінено, знищено, завдавши шкоди власнику.

У зв'язку із конфліктною ситуацією позивач та відповідач зверталися до Ірпінського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області. У результаті проведеного розслідування заступника директора ТОВ «Кооператор Сервіс» ОСОБА_9. було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 11-17).

Згідно зі статтею 1 Конституції України Україна є правовою державою; у статті 8 Конституції України гарантовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а в статті 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Установивши, що строк дії договору оренди торгового місця закінчився, позивачка місце, не звільняє 23 січня 2015 року директор ТОВ «Кооператор Сервіс» надіслав ОСОБА_3 лист-вимогу про звільнення торгового місця, а у разі невиконання вимоги зазначив, що ТОВ «Кооператор Сервіс» вимушене буде звернутися до суду за поновленням порушеного права відповідно до вимог законодавства (а.с. 56).

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У порушення вищенаведеного, порушуючи правовий порядок, який існує в Україні, ТОВ «Кооператор Сервіс» не звернулося до суду за захистом порушеного права з боку ОСОБА_3, а самовільно та самоуправно демонтувало кіоск, в якому здійснювала торгівлю позивачка, що не було передбачено й умовами укладеного між ними договору.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про те, що унаслідок неправомірних дій відповідача позивачу було завдано майнової шкоди, оскільки демонтаж кіоску відбувався без повідомлення власника майна та за відсутності відповідного рішення суду, яке б надавало право відповідачу демонтувати майно, належне позивачу. При цьому судом враховано, що демонтаж кіоску відбувався шляхом розварювання елементів кіоску (а.с. 16).

Також є вірним висновок апеляційного суду про те, що унаслідок неправомірних дій відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, оскільки позивач була позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, що завдало їй моральних страждань.

Розмір моральної шкоди визначено згідно поданим доказам та з урахуванням положень статей 23, 1167 ЦК України, врахувавши вимоги розумності та справедливості.

Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кооператор-Сервіс» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Київської області від 7 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк