_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2114/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2018

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтував тим, що 11.08.2017р. в Овідіопольському районі Одеської області сталася ДТП, внаслідок чого з вини водія автомобілю Пежо - ОСОБА_2, останній скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан Лаурел» під керуванням ОСОБА_1, завдавши механічних пошкоджень автомобілю. Оскільки ДТП сталася з вини ОСОБА_2, посилаючись на норми ст.1187 ч.2,1192 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду 92034 грн. та судові витрати.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача та відповідач проти задоволення позову заперечували, посилаючись на неправильність Звіту субєкта оціночної діяльності та те, що відповідач повинен відшкодувати лише матеріальну шкоду, а не вартість відновлювального ремонту.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За нормою ст.1192 ч.4 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що власником автомобілю ОСОБА_3 2000 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 є позивач.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.09.2017р. та Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 8.11.2017р. у справі про адміністративне правопорушення №509/3186/17 (а.с.5) встановлено, що 11 серпня 2017 року о 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 біля Таїровського цвинтаря 5, Овідіопольського р-н Одеської області керував транспортним засобом марки: «ПЕЖО» д.н.з. НОМЕР_2., не врахувавши дорожні умови не обрав безпечну швидкість та не впорався з керуванням внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «НІССАН» д.н.з. НОМЕР_1, який стояв на узбіччі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження , чим порушив п.12.1 ПДР. Отже вина відповідача у вчиненні ДТП встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили, а тому в силу ст.82 ч.4 та 6 ЦПК України ця обставина встановлена і доказуванню не підлягає.

У цивільній справі 6-2808цс15 Верховний суд України висловив правову позицію, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним.

Сума матеріальної шкоди завданої внаслідок вказаної ДТП складає 91034 грн., що підтверджується Звітом визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку виконаного СОД МП «Універсал-ЛТД» ООО (а.с.10), за проведення якого позивачем сплачено 1000 грн. (а.с.7).

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р.№ 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, як винуватець у ДТП, на підставі ст.1187 ч.1 та 1192 ч.2 ЦК України повинен сплатити позивачу реальні збитки 92034 грн. (91034+1000), а тому порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Щодо заперечень сторони відповідача, суд зазначає наступне. Оцінивши вищевказаний звіт суд приходить о висновку, що він є належним доказом реальних збитків, оскільки при його виконанні були враховані значення коефіцієнта фізичного зносу автомобілю позивача, а отже відповідає вимогам ст.77-78 ЦПК України, а оскільки сторона відповідача не заявила клопотань про призначення відповідної експертизи, суд відхиляє такі заперечення.

Такий висновок суду відповідає практиці Верховного Суду України, згідно якоїзбитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), а розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивач підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у сумі 911 грн.

Керуючись ст. .4-13,76-89,258-273 ЦПКУкраїни, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості матеріальної шкоди 92034 грн. та судові витрати 911 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Апеляційному суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.