КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/3251/18
Провадження № 2/520/4155/18
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

06.04.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: 65114, АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: 65114, АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд розірвати шлюб між нею ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Стоянова) ОСОБА_5 та ОСОБА_3, зареєстрований 15 лютого 1992року Овідіопольським відділом ЗАГС Одеської області, актовий запис №10.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Разом із предявленим позовом до суду не надано жодних заяв та клопотань, що потребують розгляду без виклику сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачка - ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на її утриманні є неповнолітня донька ОСОБА_6, 29.12.2002року народження, яка проживає разом з позивачкоюза адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Київського району м. Одеси, у звязку з чим, дана цивільна справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Суддею встановлено, що цивільний позов віднесений до предметної, субєктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С.від 26.03.2018року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_2 про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: надати оригінал свідоцтва про шлюб, як це передбачено постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007року №11. Розяснено ОСОБА_2, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

05.04.2018року від представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_7 до канцелярії суду надійшла заява про наявність законних підстав для відкриття провадження.

На думку представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_7 ухвала про залишення позову без руху завідомо неправосудна, створює штучні, навмисні, незаконні перешкоди позивачу у реалізації ним права на звернення до правосуддя, оскільки в ухвалі не зазначено посилання на невідповідність позовної заяви саме вимогам, викладеним у статтях 175 і 177 цього Кодексу.

Невідповідність позовної заяви вимогам постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007року №11, на думку представника позивачки, створює перешкоди у доступі до правосуддя, гарантованого ст. 55 Конституції України, порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право людини на доступ до правосуддя.

Також, представник позивачки вважає прикрою помилкою залишення позову без руху з підстав, не передбачених ЦПК України, що можливо виправити без порушення прав позивача та нанесення йому майнової та моральної шкоди у вигляді додаткових судових витрат та часу, шляхом відкриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя зазначає, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Ратифікація Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обовязок неухильного додержання зобовязань за цим міжнародно-правовим документом, що вимагає від нашої держави необхідності організувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити реальне гарантування передбаченого Конвенцією права на судовий захист, створити рівні умови доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Отже, з метою уникнення надмірного формалізму при тлумаченні правових норм, дотримання принципу верховенства права, забезпечення реального гарантування передбаченого Конвенцією права на судовий захист, створення рівних умов доступу до правосуддя, що передбачає здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права, справу слід прийняти до розгляду, відкрити провадження у справі та призначити підготовче засідання.

Вказана справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, і її розгляд слід здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Суддя зазначає, що відповідно до ч. 2 статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує відомості, що містить публікація та коментарі представника позивачки ОСОБА_7, надані ним в одній із соціальних мереж з приводу розгляду Київським районним судом м. Одеси даної справи та дій судді щодо залишення позовної заяви ОСОБА_2 про розірвання шлюбу без руху, а також відносно можливості надання суду оригіналу свідоцтва про шлюб. У звязку із цим у суду виникли обґрунтовані сумніви у добросовісному здійсненні представником позивачки своїх процесуальних прав та обовязків, зокрема, й щодо наявності оригіналу зазначеного документу у позивача або його представника.

З урахуванням викладеного, враховуючи положення ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд вважає за необхідне з власної ініціативи витребувати у позивачки оригінал свідоцтва про шлюб для його огляду у судовому засіданні та долучення до матеріалів справи.

Суд розяснює, що відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Таким чином, суд доводить до відома позивачки та її представника - ОСОБА_7, що у разі неподання суду з неповажних причин або без повідомлення причин оригіналу свідоцтва про шлюб, який є одним з основних доказів у справі про розірвання шлюбу, та оригінал якого відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007року №11 повинен бути доданий до позовної заяви, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, буде залишена без розгляду, на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України.

Суд також звертає увагу представника позивача, що його посилання на необхідність огляду судом оригіналу свідоцтва про шлюб в межах розгляду іншої справи № 520/3057/18 між тими ж сторонами про поділ майна подружжя, суд не може розцінювати в якості поважної причини неподання оригіналу свідоцтва на вимогу суду по цій справі, оскільки обидві справи перебувають в провадженні одного судді Київського районного суду м. Одеси.

Керуючись ч. 2 ст. 28, ч.7 ст. 81, ст. 187 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: 65114, АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: 65114, АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу.

Розгляд справи призначити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 14 травня 2018 року о 11 годині 00 хвилин в приміщенні Київського районного суду м. Одеси (м. Одеса, вул. Варненська, 3б, каб.№248).

Витребувати у ОСОБА_2 до закінчення підготовчого засідання по справі оригінал свідоцтва про шлюб серії ІІІ-ЖД № 295632 для огляду судом та долучення до матеріалів справи.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Копію позовної заяви та додані до неї документи надіслати відповідачу.

Визначити відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобовязаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частинам третьої - пятої статті 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень, яке має відповідати вимогам частинам третьої - пятої статті 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Розяснити, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Повідомити учасників справи про можливість отримання інформації щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій її частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петренко В. С.