233 № 233/680/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря Ліман С.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 03 січня 2003 року, актовий запис № 2 від 03 січня 2003 року, складений відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі даної заяви до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що подружжя від шлюбу має неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне проживання подружжя припинило з липня 2014 року в звязку з небажання відповідача повертатися додому після поїздки на заробітки. З того часу подружжя спільного господарства не веде. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач вважає, що сімю зберегти не можливо, оскільки тривалий час вони не спілкуються, а вона бажає утворити нову сімю. Спору про поділ спільного майна не має. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі даної заяви до повноліття дитини, судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залиши за нею прізвище ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

На виконання вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у звязку з визнанням відповідачем позову.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 03 січня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 2 від 03 січня 2003 року, дошлюбне прізвище дружини «Хижняк», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 1-НО № 195079, виданим 03 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, копія якого наявна в матеріалах справи.

Від спільного проживання подружжя має неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-НО № 317162, виданого 27.02.2003 року виконкомом Олексієво-Дружківської селищної ради м. Дружківка Донецької області (актовий запис про народження № 9 від 27.02.2003 р., складений виконкомом Олексієво-Дружківської селищною радою м. Дружківка Донецької області).

Згідно з довідкою про склад сімї № 240, виданої 23 лютого 2018 року виконавчим комітетом Кіндратівської сільської ради Донецької області, неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матірю ОСОБА_3

Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Разом з тим, ст. 110 СК України передбачена можливість предявлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сімю намірів не має, а отже, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача та їх неповнолітньої дитини.

Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне.

Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Однак, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, чого між сторонами у справі не має, та враховуючи те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права інших осіб, строк на примирення не є необхідним.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сімї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення.

Відповідно до 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити: шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 03 січня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 2 від 03 січня 2003 року, розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

При подачі позову до суду позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. за вимогу про розірвання шлюбу, що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи. Щодо вимоги про стягнення аліментів позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що позивачем при подані позову сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. за вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд дійшов до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 352 грн. 40 коп., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 інші 50 відсотків судового збору, що дорівнює 352 грн. 40 коп.

Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при подані позовної заяви з вимогами про стягнення аліментів, а відповідач до початку розгляду справи по суті позовні вимоги визнав, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 50 відсотків судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп., інші 50 відсотків судового збору, що дорівнює 353 грн. 40 коп., слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 200, 206, 259, 264-265, 273, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 03 січня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 2 від 03 січня 2003 року, - розірвати.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишається «Коваленко».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не меншому, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в м. Костянтинівці Донецької області повернути позивачу ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (трьохсот пятдесяти двох) гривень 40 копійок, сплачений відповідно до квитанції № 95 від 21 лютого 2018 року ТВБВ № 10004/069 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», одержувач УДКСУ у м. Костянтинівка, банк одержувача ГУ ДКСУ у Донецької області, код отримувача 37890775, код банку 834016, розрахунковий рахунок 0058.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що включають судовий збір в розмірі 352 (трьохсот пятдесяти двох) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 (трьохсот пятдесяти двох) гривень 40 копійок.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя