АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 676/4142/17
Провадження № 22-ц/792/657/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Філіпчук О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/4142/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Жванецької сільської обєднаної територіальної громади про відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником житлового будинку №13 з відповідними надвірними будівлями до нього по вул. Чапаєва у с. Збруч Камянець-Подільського району Хмельницької області. У грудні 2015 року огорожа належного їй будинковолодіння була пошкоджена внаслідок падіння даху сільського клубу, у звязку з чим їй заподіяно матеріальну шкоду. Приміщення клубу знаходиться на балансі ОСОБА_5 сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області. Причиною падіння даху стало неналежне проведення ремонтних робіт приміщення Збручанського сільського клубу. На підставі рішення сесії ОСОБА_5 сільської ради від 23 грудня 2016 року шкода відповідачем не відшкодована. Відповідно до висновку експертного дослідження №109Д-05/17 від 31 травня 2017 року вартість відновлювальних робіт та матеріалів, які необхідні для ліквідації наслідків пошкодження огорожі, складає 9928 грн. Зазначену суму позивач просила стягнути з відповідача на її користь на відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2018 року замінено відповідача ОСОБА_5 сільську раду на правонаступника Жванецьку об'єднану територіальну громаду.

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Відповідач не надав належних доказів того, що шкода завдана не з його вини.

Згідно з п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.п. 9 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України).

В засідання апеляційного суду учасники судового процесу не зявилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

У звязку з чим в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_4 на підставі додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 листопада 2003 року є власником житлового будинку №13 з відповідними надвірними будівлями до нього, що знаходиться по вул. Чкалова (тепер вул. Чапаєва) у с. Збруч Камянець-Подільського району Хмельницької області. На суміжній земельній ділянці знаходиться Збручанський сільський клуб. 01 грудня 2015 року огорожа будинковолодіння, належного позивачеві, була пошкоджена внаслідок падіння даху сільського клубу, який знаходився на балансі ОСОБА_5 сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області. В результаті пошкодження огорожі ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду. У звязку з припиненням юридичної особи ОСОБА_5 сільської ради правонаступником є Жванецька об'єднана територіальна громада.

Наведене підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами.

При відмові в позові суд виходив з того, що падіння даху сталося не з вини відповідача, а по причині стихійного лиха пориву вітру, а тому відсутні підстави для відшкодування шкоди.

Проте, такий висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону. Суд помилково вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які не доведені відповідачем.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана

неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження відсутності вини у заподіянні шкоди відповідачем надано акт комісії у складі: сільського голови, секретаря сільської ради, спеціаліста бухгалтерського обліку, депутатів сільської ради, завідувача сільським клубом від 01 грудня 2015 року, відповідно до якого комісією обстежено приміщення Збручанського сільського клубу і виявлено, що дах клубу повністю зірвано і перекинуто на землю. Причиною пошкодження сільського клубу комісія зазначила стихійне лихо (сильний порив вітру).

Суд першої інстанції зробив висновок, що причиною падіння даху сільського клубу стало стихійне лихо порив вітру, що підтверджується зазначеним вище актом і показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

Частинами 1 і 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На думку колегії суддів, досліджені судом першої інстанції докази наведений вище акт комісії і показання свідків, не можуть бути визнані належними і допустимими доказами встановлення причини падіння даху клубу внаслідок стихійного лиха.

У матеріалах справи відсутні докази того, що у с. Збруч Кам'янець-Подільського району Хмельницької області 01 грудня 2015 року сталося стихійне лихо (природне явище, поєднане з його матеріальними та іншими соціальними наслідками).

Статтею 327 ЦПК України визначено, що у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальа грмада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч. 4 і ч. 5 ст. 319 ЦК України).

За змістом ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, зазначена правова норма встановлює презумпцію обов'язку власника нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо.

Невиконання власником свого обов'язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у суді першої інстанції пояснили, що падінню даху сільського клубу передували ремонтні роботи даху, які проводилися неякісно, оскільки частково замінювалися лише листки шиферу, а балки залишися стрі (трухляві).

Оцінивши зібрані у справі докази, колегія суддів прийшла до висновку, що падіння даху Збручанського сільського клубу сталося по вині відповідача, який всупереч вимогам закону неналежно утримував майно.

Відповідно до висновку експертного дослідження №109Д-05/17 від 31 травня 2017 року, проведеного судовим експертом ОСОБА_9, вартість відновлювальних робіт та матеріалів, які необхідні для ліквідації наслідків пошкодження огорожі домоволодіння по вул. Чапаєва, 13 у с. Збруч Камянець-Подільського району, складає 9928 грн, у тому числі матеріалів 5717 грн 46 коп.

На думку колегії суддів, позивачем доведено наявність шкоди та її розмір, причинний зв'язок між протиправними діями відповідача і заподіяною шкодою.

Жванецькою сільською обєднаною територіальною громадою не доведено, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Документально підтверджені витрати ОСОБА_4 по оплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 1600 грн підлягають стягненню з відповідача на підставі ч. 1 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Жванецької сільської обєднаної територіальної громади (вул. Центральна, 57, с. Жванець Камянець-Подільського району Хмельницької області, ІН ЄРДПОУ 04404036) на користь ОСОБА_4 (вул. Чапаєва, 13, с. Збруч Камянець-Подільського району Хмельницької області, РНОКПП НОМЕР_1) на відшкодування матеріальної шкоди 9928 грн (девять тисяч девятсот двадцять вісім грн) і судові витрати у сумі 1600 (одна тисяча шістсот грн).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач /підпис/ ОСОБА_1

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай