Постанова

Іменем України

10 квітня 2018 року

м. Київ

провадження № 22-ц/796/3395/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді- Мазурик О.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», в інтересах якого діє ШкуратОлександр Миколайович,

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва

в складі судді Коробенка С.В.

від 01 березня 2018 року

у справі № 760/4064/18 Солом'янського районного суду м. Києва

за скаргою ОСОБА_3

на постанову головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козака Романа Павловича про відкладення проведення виконавчих дій,

боржник - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний Банк «Укргазбанк»,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що 10 жовтня 2016 року рішенням Апеляційного суду м. Києва задоволено позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «АБ «Укргазбанк», Банк) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Скасовано наказ про звільнення ОСОБА_3, поновлено на роботі та стягнуто з Банку на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 688 695,94 грн. та 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Вказував, що 27.10.2016 він звернувся до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі - Солом'янський РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві, Відділ) про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.10.2016.

20 вересня 2017 року державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Козаком Р.П. винесено постанову про відкладення виконавчих дій з підстав, передбачених ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), а саме з приводу поданої ПАТ «АБ «Укргазбанк» заяви про здійснення досудового розслідування за заявою Банку у кримінальному провадженні щодо замаху на шахрайське заволодіння коштами Банку колишнім співробітником ОСОБА_3

Заявник, посилаючись на те, що державний виконавець безпідставно відклав виконавчі дії з підстав, передбачених ст. 32 Закону, просив визнати неправомірною постанову про відкладення виконавчих дій від 20.09.2017 у ВП № 52760818, яка винесена головним державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Козаком Р.П.; зобов'язати головного державного виконавця Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Козака Р.П. скасувати постанову про відкладення виконавчих дій від 20.09.2017 у ВП № 52760818.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року скаргу задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ПАТ «АБ «Укргазбанк» через свого представника Шкурата О.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із постановленням нової про відмову в задоволенні скарги.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст. 32 Закону. Судом не враховано, що відкладення виконавчих дій, передбачене ст. 32 Закону, здійснюється на строк до 10 робочих днів, а також те, що положеннями цієї статті не встановлено вичерпного переліку обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, за наявності яких державний виконавець може відкласти проведення таких виконавчих дій.

Оскільки право оцінки та встановлення наявності цих обставин належить державному виконавцю, вважав, що в даному випадку наявні обставини, які перешкоджали проведенню виконавчих дій, а тому дії державного виконавця є правомірними.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права полягає в тому, що суд прийняв рішення про права і свободи, інтереси та обов'язки Банку, не залучивши його до участі у справі.

Судом не взято до уваги, що у відповідності до положень ст. 450 ЦПК України скарга на дії (бездіяльність) розглядається за участю боржника у виконавчому провадженні. Однак судом не повідомлено боржника про розгляд скарги ОСОБА_3, внаслідок чого Банк був позбавлений права на подання доказів та заперечень по суті заявлених вимог.

Крім цього вказував, що Банком подано до Апеляційного суду м. Києва дві заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.10.2016, за яким видано виконавчий лист, що знаходиться на примусовому виконанні в Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві.

За вказаних обставин просив скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 01.03.2018 та постановити нову, якою в задоволенні скарги відмовити.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Інші учасники справи своїх відзивів на апеляційну скаргу не подали.

Представник ПАТ «АБ «Укргазбанк» - Шкурат О.М. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представник Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві - Кизимчук Ю.В. в судовому засіданні апеляційну ПАТ «АБ «Укргазбанк» просила задовольнити.

Заявник - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ «АБ «Укргазбанк» та скасовано наказ про звільнення ОСОБА_3, поновлено ОСОБА_3 на роботі та стягнуто з Банку на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 688 695,94 грн. та 5 000,00 грн. моральної шкоди.

На підставі вказаного рішення, 27 жовтня 2016 року судом видано виконавчий лист № 760/9748/15-ц про стягнення з Банку на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 688 695,94 грн.

27 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконавчого листа № 760/9748/15-ц від 27.10.2016.

20 вересня 2017 року головним державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Козаком Р.П. винесено постанову ВП № 52760818 про відкладення проведення виконавчих дій до 04.10.2017 (а.с. 3).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_3 вважав дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій безпідставними.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження не може перешкоджати проведенню виконавчих дій при примусовому виконанні рішення, у зв'язку з чим дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В пункті 3 частини 2 статті 18 Закону визначено, що виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження.

Положеннями статті 32 Закону передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів, про що державний виконавець виносить відповідну постанову.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій є правом державного виконавця, а розгляд заяви сторін виконавчого провадження, в тому числі щодо відкладення проведення виконавчих дій, є його обов'язком.

Як зазначалось вище, головний державний виконавець Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Козак Р.П. за заявою боржника - ПАТ «АБ «Укргазбанк» виніс постанову про відкладення проведення виконавчих дій.

Як на підставу відкладення проведення виконавчих дій державний виконавець у свої постанові посилався на те, що до відділу надійшла заява від ПАТ «АБ «Укргазбанк» про здійснення досудового розслідування за заявою Банку у кримінальному провадженні № 000879 щодо замаху на шахрайське заволодіння коштами ПАТ «АБ «Укргазбанк» колишнім співробітником ОСОБА_3 (стягувачем у справі) та щодо підробки і надання недостовірних доказів, на підставі яких було ухвалено рішення Апеляційним судом м. Києва 10.10.2016 по справі № 760/9548/15-ц про поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника юридичної служби ПАТ «АБ «Укргазбанк».

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що на час винесення державним виконавцем постанови про відкладення проведення виконавчих дій існували підстави для застосування державним виконавцем положень ст. 32 Закону, є обґрунтованими.

Проте, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні жодним чином не може перешкоджати проведенню виконавчих дій щодо стягнення коштів з боржника на користь стягувача.

При цьому, як зазначено в оскаржуваній постанові державного виконавця від 20.09.2017 проведення виконавчих дій відкладено до 04.10.2017, тобто на строк 10 робочих днів, як передбачено вимогами Закону.

Однак, на момент звернення ОСОБА_3 до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій, строк, на який такі дії було відкладено, закінчився.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при винесенні постанови про відкладення проведення виконавчих дій до 04.10.2017 у ВП № 52760818, головний державний виконавець Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Козак Р.П.діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправною постанови державного виконавця та її скасування є неправильним.

З огляду на викладене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про задоволення скарги на дії державного виконавця постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Доводи ОСОБА_3 щодо бездіяльності державного виконавця не є предметом розгляду у даній справі, а тому не приймаються колегією суддів до уваги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом ухвалено рішення з порушення норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, що в силу пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», в інтересах якого діє ШкуратОлександр Миколайович, - задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року - скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козака Романа Павловича про відкладення проведення виконавчих дій, боржник - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний Банк «Укргазбанк», - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2018 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді Л.Д. Махлай

В.А.Кравець