АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 677/573/17
Провадження № 22-ц/792/323/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № № 677/573/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2017 року у складі судді Вознюка Р.В. по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» в травні 2017 року звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування заявлених вимог банк зазначав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.01.2014 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк належним чином виконав умови договору, а відповідач порушує взятті на себе зобовязання, тому станом на 11.04.2017 має заборгованість - 12 659 грн. 29 коп., яка складається з : 1245 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом; 10 334грн. 61 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 579 грн. 01 коп. штраф (процентна складова). З огляду на такі обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_4 на користь банку заборгованість у розмірі 12659 грн. 29 коп.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не погодилося з таким рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, оскільки вважають, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, адже суд прийшов до необґрунтованого висновку щодо пропущення банком строку позовної давності, тому що 28.01.2014 відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» зі строком дії до 31.10.2016, що підтверджується довідкою банку. Судом не прийнято до уваги, що строк дії картки до 31.10.2016, а банк звернувся до суду з позовом 27.04.2017, тому строк позивачем не пропущено. Крім того, заборгованість по кредиту у відповідача виникла лише 30.04.2014, тому банк звернувся в межах строку позовної давності.

За таких обставин, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило, скасувати рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 28.11.2017 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України нова _____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/323/18

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 27

редакція, якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що 28 січня 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір, за умовами якого банк надав останній кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії із лімітом 1300 грн. під 2,5 % на місяць, які нараховуються на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році, на строк дії платіжної картки, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок позичальника. Процента ставка за тратами здійсненними з 1.09.2014 року становить 2,9%, з 1.04.2015 року 3,6%.

ОСОБА_4 зобов'язалася повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, на кінець звітного місяця до 25-го числа місяця, що слідує за звітним.

За невчасне погашення заборгованості кредиту та процентів ОСОБА_4 за договором повинна щомісячно сплачувати банку пеню в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту)+ 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.

У випадку порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, позичальник зобовязався сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених процентів.

ОСОБА_4 уклали кредитний договір шляхом приєднання останньої до запропонованих банком Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 6 березня 2010 року № СП-2010-256 (далі Умови і Правила).

Сторони визначили, що заява клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Памятка клієнта становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг.

Подавши позивачеві анкету-заяву клієнта від 28.01.2014, ОСОБА_4 приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формах Умовах і Правилах, Тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив, що вона ознайомилась та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування.

Отже, ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_4 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Після укладення договору ОСОБА_4 одержала від позивача 1300 грн. кредитних коштів, однак в послідуючому свої обовязки за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на тому станом на 11.04.2017 має заборгованість по кредитному договору в сумі 2982 грн. 90 коп., яка складається з : 1245 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом; 1119 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 118 грн. 23 коп. штраф (процентна складова) 5% від суми заборгованості по тілу кредиту і відсотках за його користування.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається,

Згідно п. 1 ст. 611 вказаного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 1 статті 546 цього Кодексу встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Оцінивши в сукупності надані докази, слід прийти до висновку, що ОСОБА_4, не виконала грошового зобов'язання за кредитним договором.

Разом із тим, відмовляючи в позові банку в цілому за спливом позовної давності, суд припустився помилки.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Із положень ч. ч. 1, 5 ст. 261; ч. 4 ст. 267 ЦК України вбачається, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно зі змістом заяви клієнта та Умов строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, при цьому кредитом (кредитною лінією, кредитним лімітом) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності і повернення. Порядок погашення заборгованості встановлено щомісячними платежами в розмірі 7% від залишку заборгованості.

Договір діє без обмежень строку та припиняє свою дію після повного погашення заборгованості позичальником (п. п. 1.1.7.41, 1.1.7.42 розділу І Умов).

В силу п. 2.1.1.2.11 розділу ІІ Умов карта діє до останнього дня місяця, вказаного на її лицьовому боці. Карта дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

За змістом п. 2.1.1.12.4 розділу ІІ Умов строки і порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам з установленим мінімальним обов'язковим платежем визначені в Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по кредиту.

Оскільки, за умовами кредитного договору ОСОБА_4 мала би виконувати зобов'язання частинами, то позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитом, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, при цьому кредитним договором установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту та сплати процентів, а й кінцевий строк повного погашення кредиту. Отже, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Зазначені висновки відповідають правовим позиціям, висловленим Верховним Судом України в постановах від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13) і від 17 вересня 2014 року (справа № 6-95цс14).

Як вбачається з наданого банком розрахунку, ОСОБА_4 28.03.2014 здійснила останній платіж по кредиту, після чого припинила сплату коштів із погашення кредиту, а в жовтні 2016 року строк дії карти закінчився, після чого відповідач нову картку не отримувала.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про захист свого порушеного права в квітні 2017 року.

З урахуванням визначеного сторонами розміру щомісячних платежів ОСОБА_4 мала повністю погасити кредит до жовтні 2016 року, однак свої обовязки за кредитним договором щодо погашення кредиту ОСОБА_4 ні на момент подачі позову, ні на даний час не виконала та кредит не повернула.

Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та неустойка підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 29 червня 2016 року (справа № 6-1188 цс 16).

Суд першої інстанції не врахував вказаних обставин і помилково виходив з того, що позов банку є безпідставним у цілому.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах строку позовної давності.

При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий банком в частині заборгованості по відсоткам в сумі 10334 грн. 61 коп., оскільки даний розрахунок не відповідає умовам кредитного договору.

За умовами кредитного договору відповідач мала сплачувати за користування кредитними коштами 2,5% в місяць за тратами до 1.09.2014 року, тобто 30% на рік. Як видно з матеріалів справи відповідач здійснювали трати за кредитною карткою до вересня 2014 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11 квітня 2017 року кількість прострочених днів неповернення кредитних коштів складає 1078 днів, а заборгованість по тілу кредиту становить 1245 грн. 67 коп.

Отже, заборгованість по процентах за користування кредитними коштами становить 1119 грн. (30%:360х1078х1245,67:100).

За таких обставин, позовні вимоги банку підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредитному договору в сумі 2982 грн. 90 коп., яка складається з : 1245 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом; 1119 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 118 грн. 23 коп. штраф (процентна складова), а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, не відповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного суду від 28 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 2982 грн. 90 коп., яка складається з : 1245 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом; 1119 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 118 грн. 23 коп. штраф (процентна складова),

Стягнути з ОСОБА_4 (проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) судові витрати в сумі 940 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 6 квітня 2018 року.

Судді : (підпис) ОСОБА_1

(підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

Згідно з оригіналом ОСОБА_1