Справа № 444/461/18
Провадження № 2/444/534/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_2, проживаючої за адресою АДРЕСА_1, до Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, яка знаходиться за адресою с. Боянець, вул.І.Франка, 99, Львівської області про визнання права власності на частку в майні бувшого колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності на частку в майні бувшого колгоспного типу двору, мотивуючи свої вимоги тим, що вони проживають в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значився батько- ОСОБА_6, членами двору були вони, ОСОБА_1, ОСОБА_2, що стверджується випискою з погосподарської книги Боянецької сільської ради.

Зазначають, що дошлюбне прізвище ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_2 внаслідок укладення шлюбу. Право власності на майно двору було зареєстровано на ім'я ОСОБА_6 на підставі рішення Жовківського райвиконкому № 305 від 21.10.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 31.10.1988 року.

Позивачі стверджують про те, що оскільки господарство відносилося до колгоспного типу двору, всі мали рівне право на частку внаслідок чого рішенням виконкому № 43 від 27.12.2017 року Боянецької сільської ради проведено розподіл часток майна двору в рівних частинах кожному. Після смерті їх батька відкрилася спадщина за законом. Про спадкування звернувся ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом до Жовківської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу № 617/2013, однак йому видано свідоцтво про право на спадкування 1/3 частки двору- будинку в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,25 га.

Оскільки рішенням виконкому Боянецької сільської ради розподілено частки двору, позивачі звернулися до Боянецької сільської ради про реєстрацію права власності на виділені їм частки в майні двору, однак їм відмовлено у цьому та роз'яснено, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні не надано повноважень щодо реєстрації прав власності та що право власності відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» можливо зареєструвати лише на підставі рішення суду. А тому просять задоволити позов.

Позивачі в підготовче судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримали в повному обсязі, просять задоволити.

Представник відповідача Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Заперечень проти позову не мають.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівництво від 31.10.1888 року виданого виконавчим комітетом Нестеровської районної ради народних депутатів Львівської області на підставі рішення райвиконкому № 305 від 21.10.1988 року будинковолодіння в АДРЕСА_1 належало до колгоспного двору, головю якого був ОСОБА_6.

З виписок із погосподарської книги Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, які видані за вих. № 175, 176 05.02.2018 року вбачається, що станом на 30.06.1990 року, 15.04.1991 року господарство в АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного типу двору, головою якого був ОСОБА_6, членами двору ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з наведеного, так як станом на 15.04.1991 року членами колгоспного типу двору у с. в АДРЕСА_1 були ОСОБА_6, членами двору ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то відповідно всім належало по 1/3 частині даного двору, оскільки всі члени двору мали рівне право на частку в майні двору.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 уклали шлюб 11.05.1991 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 9, внаслідок чого дружині змінено прізвище на ОСОБА_2.

Наведене свідчить, що дошлюбним прізвище позивача було ОСОБА_2.

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 26.01.2018 року видані свідоцтва про право на спадщину, а саме на 1/3 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2500 га за цією ж адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується їх копіями, які видані Жовківською державною нотаріальною конторою.

Рішенням виконавчого комітету Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області № 43 від 27.12.2017 року проведено розподіл часток майна бувшого колгоспного двору в АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, 1916 року народження, ОСОБА_1, 1942 року народження та ОСОБА_2, 1972 року народження.

Однак, суд звертає увагу, що такий розподіл часток проведено вже після смерті ОСОБА_6.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Суд враховує, що будинок в АДРЕСА_1 належав до колгоспного типу двору, позивачі були його членами. Станом на 15.04.1991 року вони не втратили права на частку в майні. Крім позивачів членом даного двору був ще ОСОБА_6. А тому враховуючи наведені обставини, рівність часток членів колгоспного типу двору, право позивачів підлягає захисту в судому порядку і за ними слід визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 кожному, загальна площа якого 69,6 кв. м, житлова 34,9 кв.м, допоміжна 34,7 кв. м. як членам бувшого колгоспного типу двору.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальна площа якого 69,6 кв. м, житлова 34,9 кв.м, допоміжна 34,7 кв. м.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальна площа якого 69,6 м.кв, житлова 34,9 кв.м, допоміжна 34,7 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.