АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/3823/2018 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справуза апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В обгрунтування позову Банк зазначав, що 25.01.2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/0253/73/16296, згідно з умовами якого Банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 152 534 грн. 33 коп. строком до 25.02.2015 року зі сплатою 18% річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язувався повернути кредиті кошти, сплатити проценти та виконати інші умови договору. Банк виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_3 порушував умови договору, не дотримувався графіку погашення заборгованості, а з 25.03.2014 року припинив сплачувати щомісячні платежі та відсотки за користування кредитними коштами, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 03.10.2014 року становить 99 984 грн. 99 коп. та складається із заборгованості по кредиту в сумі 51 735 грн., заборгованості за процентами - 6 404 грн. 24 коп., пені за порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків - 41 845 грн. 75 коп. З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №96-05/13/1196 від 25.01.2011 року, згідно з яким ОСОБА_1 поручився відповідати в повному обсязі за зобов'язаннями ОСОБА_3, що виникають з кредитного договору. Посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором не погашена, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Банку суму заборгованості в розмірі 99 984 грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в загальній сумі 99 984 грн. 99 коп.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах за ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Раффайзен Банк Аваль», суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в судовому засіданні, що 25 січня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/0253/73/16296, згідно з умовами якого банк зобов'язувався надати останньому кредит у сумі 152 543 грн. 33 коп. зі сплатою 18% річних, а позичальник зобов'язувався повернути основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов'язки, визначені договором, з кінцевою датою погашення 25 лютого 2015 року.

Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що погашення кредиту та процентів позичальник здійснює рівними щомісячними платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів.

Відповідно до п.14.3. кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 процента від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення.

Встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, надавши відповідачу ОСОБА_3 кредитні кошти, доказом чого є виписка по рахунку (а.с.9).

Також судом встановлено, що 25 січня 2011 року з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором №014/0253/73/16296 від 25 січня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №96-05/13/1196, за умовами якого поручитель прийняв на себе зобов'язання солідарно із позичальником відповідати за виконання зобов'язань за кредитним договором №014/0253/73/16296 від 25.01.2011 року (а.с.37-43).

Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи слідує, що відповідачіпорушували умови кредитного договору, своєчасно не сплачували кредитні кошти, чим допустилизаборгованість за взятими на себе зобов»язаннями.Доказів погашення ним заборгованості за договором кредиту ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції надано не було.

Станом на 03жовтня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 складає загальну суму 99 984 грн.99 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 51 735 грн., заборгованість за процентами - 6 404 грн.24 коп., пеня - 41 845 грн.75 коп.(а.с.6-8, 9-24-розрахунок заборгованості та виписки по рахунках).

10 липня 2014 року Банком на адреси відповідачів направлялась вимога про дострокове повернення кредиту (а.с.44-45), проте була залишена останніми без виконання.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про те, що відповідачами порушені умови кредитного договору і договору поруки, добровільно заборгованість не погашена тому обґрунтовано задовольнив позовПАТ «Райффайзен Банк Ававль».

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_1 не підписував договір поруки, а відтак і не має нести відповідальність щодо повернення кредитних коштів, не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07 березня 2015 року за клопотання представника відповідача ОСОБА_1 по справі була призначена судова почеркознавча експертиза з приводу вчинення підпису на договорі поруки ОСОБА_1 чи іншою особою. Витрати за проведення експертизи було покладено на відповідача ОСОБА_1 (а.с. 133-134 т.1)

Разом з тим, 14 липня 2015 року вказана справа була повернута з експертної установи у зв'язку з несплатою ОСОБА_1 вартості проведення такої експертизи.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: ОСОБА_3 залишено без розгляду. Доказів оскарження вказаної ухвали апелянтом надано не було.

У відповідності до вимог ст. 10,60 ЦПК України, в редакції Закону, який був чинним на час ухвалення рішення суду, розгляд і вирішення цивільних справа в судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

ОСОБА_1 не надано суду належних та достовірних доказів того, що ним не підписувався договір поруки. Крім того, вказаний договір поруки є чинним і в установленому Законом порядку не визнаний не дійсним.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не виконувався підпис на договорі поруки, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Не заслуговують на увагу й посилання в апеляційній скарзі на те, що в порушення норм процесуального закону розгляд справи був проведений без належного повідомлення відповідача ОСОБА_1

З матеріалів справи слідує, що справа в провадженні Подільського районного суду м. Києва знаходилась з грудня 2014 року. Відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції уповноважив ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 представляти його інтереси в суді при розгляді вказаної справи. Дані представники здійснювали представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 при розгляді вказаної справи: заявляли клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, звертались з зустрічною позовною заявою про визнання договору поруки недійсним, тощо. Крім того, в поданих заявах, представники ОСОБА_1 вказували місце проживання останнього: АДРЕСА_1.

Після повернення справи з експертної установи, судом першої інстанції неодноразово викликались, зокрема, відповідач ОСОБА_1 та його представники: ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, на всі відомі суду адреси, проте вказані поштові повідомлення були повернуті до суду без вручення за спливом терміну зберігання.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про день та час розгляду справи на 11 серпня 2015 року, на 30 жовтня 2015 року та на 13 квітня 2016 року ( доказом чого є повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.161,213 т.1, а.с.38 т.2). Тобто вказане свідчить про те, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд даного спору, однак в судові засідання не з»являвся, недобросовісно користуючись правами, передбаченими нормами ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375,382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 11 квітня 2018 року.

Головуючий: Судді: