Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 161/5405/15-ц

провадження № 61- 2053св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О.,

КузнєцоваВ. О.,

ОлійникА. С. (суддя-доповідач),

УсикаГ. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 14 червня 2016 року у складі суддів: Русинчука М. М., Осіпука В. В., Мудренко Л. І.,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку в натурі.

Позов мотивовано тим, що ухвалою Луцького міськрайонного суду від 01 листопада 2011 року визнано мирову угоду, якою проведено поділ житлового будинку АДРЕСА_1 між матір'ю позивача ОСОБА_6 та сестрою ОСОБА_5, умови якої не виконані. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_6, і після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 28 січня 2009 року.

Після смерті матері вона успадкувала 2/3 частини спадкового майна та стала співвласником 2/6 частин житлового будинку. Решту 1/3 частину житлового будинку успадкувала відповідач ОСОБА_5 та стала співвласником 4/6 частин житлового будинку, оскільки їй до цього належала на праві власності половина будинку, успадкована за заповітом у 2011 році після смерті батька ОСОБА_7, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_2.

На сьогодні між нею та ОСОБА_5 існує спір з приводу користування належними їм на праві власності приміщеннями, а тому просила суд провести поділ спадкової частини житлового будинку АДРЕСА_1, виділивши їй у власність 2/3 частини (2/6 частини будинку) спадкової частки, а саме такі приміщення: кімнату 1-5, кухню 1-6, а також прибудинкові споруди: прибудову (б), частину хліва, літньої кухні (Б-1), якщо їх вартість буде перевищувати 2/3 частини у спадковому майні, просила покласти на неї обов'язок компенсувати різницю відповідачу. ОСОБА_5 виділити у власність 1/3 частину спадкової частки, а саме приміщення: котельню 1-8, коридор 1-7 та решту прибудинкових споруд.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Проведено поділ житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом виділення в натурі належних співвласникам будинковолодіння часток, а саме:

- ОСОБА_4, як співвласнику 2/6 ідеальних частин будинковолодіння АДРЕСА_1, виділено у власність в натурі такі приміщення в житловому будинку (А-1) з надвірними спорудами: кімнату (1-5) площею 16,7 кв.м, кухню (1-6) площею 13,4 кв.м, прибудову (б) та літню кухню, що має вхід з цієї прибудови (Б-1);

- ОСОБА_5, як співвласнику 4/6 ідеальних частин будинковолодіння АДРЕСА_1, виділено у власність в натурі такі приміщення в житловому будинку (А-1) з надвірними спорудами: коридор (1-7) площею 3,6 кв.м, котельню (1-8) площею 2,2 кв.м, кімнату (1-3) площею 12,0 кв.м, кімнату (1-4) площею 16,5 кв.м, погріб під частиною будівлі (а1), прибудову (а), прибудову (б1) та літню кухню, що має вхід з цієї прибудови (Б-2) та хлів.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 14 327 грн грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в будинковолодінні згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 17 грудня 2015 року № 7590-7594.

Зобов'язано ОСОБА_4 за власний рахунок здійснити переобладнання у будинковолодінні: закласти двірні прорізи між приміщеннями (1-4) і (1-5) та приміщеннями (1-6) і (1-7), влаштувати дверний проріз між приміщеннями (1-6) та проектуючими приміщенням, на стадії проектних пропозицій влаштувати добудову до будинку з такими приміщеннями: кухня площею 8,0 кв.м (літ.1), приміщення (літ. 2) площею 2,2 кв.м та коридор (літ. 3) площею 3,2 кв.м, влаштувати дворову вбиральню згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 17 грудня 2015 року № 7590-7594.

Зобов'язано ОСОБА_5 за власний рахунок здійснити переобладнання у будинковолодінні: переобладнати приміщення (1-2) під приміщення кухні згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 17 грудня 2015 року № 7590-7594.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 14 червня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині переліку присуджених сторонам приміщень у житловому будинку і надвірних будівель та розміру судових витрат змінено. Абзаци третій і четвертий резолютивної частини рішення викладено у такій редакції:

«ОСОБА_4, як співвласнику 2/6 частин будинковолодіння АДРЕСА_1, виділити у власність в натурі такі приміщення: кімнату (1-5) площею 16,7 кв.м; кухню (1-6) площею 13,4 кв.м, прибудову (б), 16/25 частин хліва-літньої кухні (Б-1), 1/2 частину огорожі (1).

ОСОБА_5, як співвласнику 4/6 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 Волинської області, виділити у власність в натурі такі приміщення: коридор (1-7) площею 3,6 кв.м, котельню (1-8) площею 2,2 кв.м, кімнату (1-3) площею 12,0 кв.м, кімнату (1-4) площею 16,5 кв.м, погріб під частиною будівлі (а1), прибудову (а), сарай (б1), 9/25 частин хліва-літньої кухні (Б-1), 1/2 частину огорожі (1).

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування сплаченого судового збору 626 (шістсот двадцять шість) грн 42 коп.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Луцького міськрайонного суду від 01 листопада 2011 року визнано мирову угоду у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та виділено у власність в натурі сторонам визначені мировою угодою приміщення спірного будинковолодіння, однак зазначене виділення приміщень в натурі не відбулося, переобладнання і будівельні роботи щодо влаштування двох ізольованих квартир проведено не було, а тому суд, ухвалюючи рішення у зазначеній справі, виходив з розміру ідеальних часток співвласників будинковолодіння. Ухвалюючи рішення у справі та виділяючи належні співвласникам будинковолодіння частки в натурі, суд керувався висновком судової будівельно-технічної експертизи від 17 грудня 2015 року, яким визначено єдиний варіант реального розподілу житлового будинку між співвласниками в частках, наближених до ідеальних. Оскільки при поділі будинковолодіння зміняться ідеальні частки співвласників у бік збільшення вартості частки, яка виділяється позивачу ОСОБА_4, то з неї на користь відповідача ОСОБА_5 необхідно стягнути 14 327 грн грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток співвласників у будинковолодінні.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції не зазначив, які частки хліва-літньої кухні згідно з висновком судової експертизи (16/25 і 9/25) підлягають виділу в натурі кожній стороні. Тому рішення в частині переліку присуджених сторонам приміщень в житловому будинку і надвірних будівель підлягає зміні.

06 липня 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду із касаційною скаргою, у якій просить рішення Апеляційного суду Волинської області від 14 червня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд.

07 липня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

У серпні 2016 року ОСОБА_4 подала заперечення на касаційну скаргу, у яких просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

21 грудня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану справу призначено до судового розгляду.

У січні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно встановили, що позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 успадкували частину майна, що належала покійній матері ОСОБА_6 На час смерті ОСОБА_6 частка спадкового майна відповідача становила 1/3, а позивача 2/3, при цьому складається із 1/2 частини житлового будинку, а іншою 1/2 частиною будинковолодіння володіла відповідач до відкриття спадщини. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду від 01 листопада 2011 року було визнано мирову угоду, згідно з якою проведено поділ спірного будинку між ОСОБА_5 та покійною спадкодавцем. Відповідно до цієї ухвали у власність ОСОБА_5 перейшли приміщення 1-1 площею 7,0 кв.м, 1-2 площею 6.9 кв.м, 1-3 площею 12,0 кв.м, 1-4 площею 16 кв.м, разом 42,4 кв.м. Апеляційний суд безпідставно надав ОСОБА_5 приміщення 1-3 площею 12,0 кв.м, та приміщення 1-4 площею 16,5 кв.м., які вже перебувають у власності ОСОБА_5 і до спадкового майна не входять. Суди першої та апеляційної інстанцій неправильно визначили обсяг спадкового майна і фактично позбавили ОСОБА_5 частки у будинковолодінні.

Заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4 мотивувала тим, що ухвалою суду першої інстанції було призначено судову будівельно-технічну експертизу, яка чітко встановила ринкову вартість 1 кв.м спірного житлового будинку. Крім того, судовий експерт визначив єдиний варіант реального поділу житлового будинку між співвласниками в частках наближених до ідеальних, визначивши приміщення, які підлягають виділенню в натурі і встановивши грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки. Наведене повністю спростовує думку ОСОБА_5 про те, що суд апеляційної інстанції неправильно визначив обсяг спадкового майна і фактично позбавив ОСОБА_5 частки у будинковолодінні.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_6 на праві власності належала 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Інша 1/2 частина спірного будинковолодіння належала відповідачу ОСОБА_5, яка у 2011 році успадкувала вказану частку після смерті батька ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, після смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину спірного будинковолодіння.

2/3 частини спадкового майна (2/6 частини будинковолодіння) успадкувала ОСОБА_4 (від прийняття 1/3 частки на користь ОСОБА_4 відмовилась інша дочка ОСОБА_8.), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 травня 2014 року (а.с. 7).

1/3 частину спадкового майна (1/6 частину будинковолодіння) успадкувала ОСОБА_5, якій, крім того, на праві власності належить 1/2 частина спірного житлового будинку, а тому ОСОБА_5 належить 4/6 ідеальної частки будинковолодіння.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 01 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про виділ частки в спільній сумісній власності визнано мирову угоду, укладену між сторонами, відповідно до якої визначено в натурі приміщення будинковолодіння, що підлягають виділенню сторонам, які зобов'язались виконати відповідні переобладнання й будівельні роботи з метою влаштування двох ізольованих квартир (а.с. 17-18).

Однак таке виділення приміщень в натурі згідно з ухвалою суду не відбулося, переобладнання і будівельні роботи щодо влаштування двох ізольованих квартир проведено не було, про що сторони у справі не заперечували.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 12 травня 2015 року у цій справі призначено судову будівельно-технічну експертизу з метою визначення ринкової вартості 1/2 частини будинковолодіння та можливих варіантів поділу в натурі приміщень між співвласниками спірного будинковолодіння.

Як випливає з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 17 грудня 2015 року, ринкова вартість 1/2 частини спірного будинковолодіння становить 72 472 грн, при цьому ринкова вартість 2/3 ідеальних часток успадкованого майна, що належать ОСОБА_4, становить 48 315 грн, а вартість належної ОСОБА_5 1/3 ідеальної частки становить 24 157 грн.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи єдиним варіантом поділу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, при якому досліджувані частини зазнають найменших руйнувань несучих конструктивних елементів при проведенні переобладнання, є такий:

ОСОБА_4, як співласнику 2/6 частин будинковолодіння пропонується виділити у власність в натурі такі приміщення: кімнату (1-5) площею 16,7 кв.м; кухню (1-6) площею 13,4 кв.м, прибудову (б), 16/25 частин хліва-літньої кухні (Б-1), 1/2 частину огорожі (1) (синій колір додатка 1 до висновку);

ОСОБА_5, як співвласнику 4/6 частин будинковолодіння пропонується виділити у власність в натурі такі приміщення: коридор (1-7) площею 3,6 кв.м, котельню (1-8) площею 2,2 кв.м, кімнату (1-3) площею 12,0 кв.м, кімнату (1-4) площею 16,5 кв.м, погріб під частиною будівлі (а1), прибудову (а), сарай (б1), 9/25 частин хліва-літньої кухні (Б-1), 1/2 частину огорожі (1) (червоний колір додатка 1 до висновку) (а.с.70-71).

Крім того, ОСОБА_4 за власний рахунок необхідно здійснити переобладнання у будинковолодінні: закласти двірні прорізи між приміщеннями (1-4) і (1-5) та приміщеннями (1-6) і (1-7), влаштувати дверний проріз між приміщеннями (1-6) та проектуючими приміщеннями, на стадії проектних пропозицій влаштувати добудову до будинку з такими приміщеннями: кухня площею 8,0 кв.м (літ.1), приміщення (літ.2) площею 2,2 кв.м та коридор (літ.3) площею 3,2 кв.м, влаштувати дворову вбиральню.

ОСОБА_5 за власний рахунок переобладнати приміщення (1-2) під приміщення кухні.

Загальна вартість частини будинковолодіння, яку пропонується виділити співвласнику ОСОБА_4 відповідно до варіанта поділу 2/3 ідеальних часток, становить 62 642 грн., що більше від її ідеальної частки на 14 327 грн (62 642 грн - 48 315 грн), а вартість 1/3 ідеальної частки, яку пропонується виділити співласнику ОСОБА_5, становить 9 830 грн, що менше від ідеальної частини на 14 327 грн.

Оскільки при поділі будинковолодіння зміняться ідеальні частки співвласників у бік збільшення вартості частки, яка виділяється позивачу ОСОБА_4, тому з неї необхідно стягнути на користь відповідача ОСОБА_5 14 327 грн грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток співвласників у будинковолодінні.

Відповідно до частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У справах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину, яка відповідає розміру часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток із присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

В разі поділу жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона становить, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Ухвалюючи судові рішення у справі, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано виходили з того, що ухвалу суду від 01 листопада 2011 року, якою визнано мирову угоду між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, не виконано й, відповідно, виділення в натурі та переобладнання приміщень спірного будинковолодіння згідно з вказаною ухвалою не відбулося, а тому, вирішуючи питання про виділення в натурі часток співвласникам нерухомого майна, суди виходили з розміру ідеальних часток, які належать ОСОБА_4 (2/6 частин будинковолодіння) і ОСОБА_5 (4/6 частин будинковолодіння). Оскільки під час поділу будинковолодіння зміняться ідеальні частки співвласників у бік збільшення вартості частки, яка виділяється позивачу ОСОБА_4, суди дійшли законного висновку про стягнення з позивача на користь ОСОБА_5 грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток співвласників у будинковолодінні.

Посилання ОСОБА_5 у касаційній скарзі на те, що суди першої та апеляційної інстанції неправильно визначили обсяг спадкового майна та безпідставно виділили ОСОБА_5 приміщення 1-3 площею 12,0 кв.м, 1-4 площею 16,5 кв.м, не врахувавши, що згідно з ухвалою суду від 01 листопада 2011 року про затвердження мирової угоди ОСОБА_5 вже були виділені вказані приміщення, не заслуговують на увагу, оскільки зазначена ухвала суду про затвердження мирової угоди сторонами цієї угоди виконана не була, а тому суди, ухвалюючи рішення про виділення часток співвласників у натурі, обґрунтовано виходили з розміру ідеальних часток, які належать сторонам у справі.

Отже, оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 409-415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Волинської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді С. О. Карпенко

В.О. Кузнєцов

А.С. Олійник

Г.І. Усик