Справа № 381/4831/17 Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/1328/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 12.04.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа - приватний виконавець ОСОБА_3, на рішення приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, яку мотивував наступним:

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, з відповідачів стягнуто на користь банку заборгованість у розмірі 614507,29 грн. Рішення набрало законної сили 21.10.2014 року.

08.07.2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області був виданий виконавчий лист про примусове виконання даного рішення суду.

14.12.2017 року приватним виконавцем ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55389921 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 614507,29 грн.

Скаржник вважає, що приватний виконавець ОСОБА_3 під час відкриття виконавчого провадження допустив порушення загальних засад здійснення виконавчого провадження та діяв не у спосіб і порядок встановлені законом. На підставі наведеного просив суд визнати неправомірним факт відкриття та порядок відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за заявою ПАТ «Універсал Банк» на підставі виконавчого листа, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області 08.07.2015 року.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, визнати неправомірним факт відкриття та порядок відкриття приватним виконавцем вищезгаданого виконавчого провадження. Скаргу мотивує хибністю висновків суду щодо необґрунтованості доводів його скарги. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що наведеним вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у своїй скарзі просив суд визнати неправомірним факт відкриття та порядок відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за заявою ПАТ «Універсал Банк» на підставі виконавчого листа, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області 08.07.2015 року. В той же час в оскаржуваній ухвалі суд зазначає, що в судовому засіданні представник скаржника змінив вимоги скарги і просив суд скасувати постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Саме ця вимога й вирішувалася судом при розгляді скарги. В той же час в матеріалах справи відсутня будь-яка письмова заява скаржника чи його представника про зміну предмета оскарження та вимог скарги, хоча у відповідності до положень ст. 49 ЦПК України заява про зміну вимог подається до суду виключно у письмовому вигляді. За таких умов фактично судом було розглянуто вимогу, яка належним чином не заявлялася, в той час як вимога скарги, яка підлягала розгляду, фактично вирішена не була, що обумовлює безумовну незаконність оскаржуваної ухвали.

Не може погодитися колегія суддів й з посиланнями суду першої інстанції на незазначення скаржником того, в чому саме він вбачає незаконність дій приватного виконавця та чим саме це порушує права скаржника, оскільки у своїй скарзі ОСОБА_2 детально зазначив, що саме з його точки зору невірно зробив приватний виконавець, та чим саме такі дії порушують права та інтереси скаржника.

З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про незаконність оскаржуваної ухвали. В той же час, незважаючи на вищевказані висновки, скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

По-перше, як вже було зазначено вище, предметом судового розгляду була вимога скаржника про визнання факту відкриття та порядок відкриття виконавчого провадження неправомірним, оскільки саме таку вимогу заявив скаржник у своїй скарзі. В той же час, як положеннями розділу VII ЦПК України, так і розділу Х Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у зазначеному порядку можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльності виконавця щодо виконання судового рішення. За таких умов вимога про визнання факту та порядку відкриття виконавчого провадження неправомірним не є належним передбаченим законом способом захисту прав особи, відтак не підлягає до задоволення.

По-друге, окрім обрання скаржником неналежного способу захисту своїх прав колегія суддів апеляційного суду зважає також й на те, що скарга не підлягає до задоволення й по суті заявлених вимог. Так, свою скаргу ОСОБА_2 обґрунтовував такими недоліками постанови про відкриття виконавчого провадження як незазначення в ній найменування виконавчого округу, невірним зазначенням дати видачі виконавчого листа, безпідставним посиланням на положення ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» та декларативним розясненням строку та порядку її оскарження. В той же час кожен із вказаних недоліків постанови приватного виконавця може обґрунтовувати лише наявність підстав для поновлення прав особи шляхом відшкодування спричинених їй збитків, прийняття порядку виконання нею ряду процесуальних дій, поновлення строків, тощо, однак жодним чином не може призводити до визнання винесення постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірною та її скасування. При цьому суд також зважає й на те, що приватним виконавцем самостійно було усунуто недоліки постанови, у звязку з чим права скаржника фактично порушені не були. Що ж стосується посилань скаржника на безпідставне прийняття приватним виконавцем виконавчого документу поза межами встановленого законом строку, вони не можуть бути прийняті судом у звязку з тим, що строк на предявлення даного виконавчого листа до виконання було поновлено ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2016 р.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про те, що скарга ОСОБА_2 на дії приватного виконавця не підлягає до задоволення, однак з інших, ніж зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, підстав.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи. При цьому зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2018 року в частині мотивації прийнятого судового рішення змінити. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

ОСОБА_7