Справа № 2604/8752/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1, заінтересованіособи: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Біловол Віталій Олексійович, Публічне акціонерне товариство «Актив-Банк», про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до суду, просив визнати таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа №2604/8752/2012, виданий 28 травня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» суму заборгованості за Кредитним договором №0329/01 від 29.03.2007 року у розмірі 11115361 грн. 75 коп., який видано на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2015 року.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засідання просив задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, пояснив, що 11 вересня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Актив-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З метою примусового виконання рішення суду, 12 червня 2013 року представник ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» отримав виконавчий лист, який перебував на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції.05 березня 2015 рокуДніпровським районним судом міста Києва задоволено заяву ПАТ «КБ» Актив-банк»про видачу дубліката виконавчого листа, у зв'язку з чим 28 травня 2015 року стягувач отримав дублікат виконавчого листа та пред'явив його до примусового виконання. Як стало відомо заявнику, під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи, ПАТ «КБ «Актив-Банк» повернув суду оригінал виконавчого листа, який приєднано до матеріалів цивільної справи, у зв'язку з його віднайденням після видачі дублікату виконавчого листа. За таких обставин заявник вважає, що дублікат виконавчого листа виданий судом помилково, тому є підстави визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, з урахуваннями положень ч.2 ст.432 ЦПК України.

Представники заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні просилизадовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки сам факт наявності оригіналу виконавчоголиста, який віднайдений стягувачем після отримання дублікату виконавчоголиста, порушує права боржника та може призвести до подвійного стягнення, оскільки у стягувача не існують перешкоди отримати оригінал виконавчого листа, який на даний час зберігається в матеріалах цивільної справи.

Представник заінтересованої особи - Публічного акціонерного товариства «Актив-Банк» Рослік М.О. в судовому засідання просив відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав, викладених у відзиві на подано до суду заяву, який приєднано до справи.

Заінтересована особа-Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Біловол В.О., в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимогстатті 129-1 Конституції Українисуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

11 вересня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк» Актив-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судом присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» суму заборгованості за Кредитним договором №0329/01 від 29.03.2007 року у розмірі 11 115361 грн. 75 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

На виконання рішення суду, 12 червня 2013 року представником позивача ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» отримано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2015 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «КБ» Актив-банк», заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

На підставі постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції від 10 липня 2015 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2604/8752/12, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 28.05.2015 р.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч.1 ст.431 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов'язку повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Як роз'яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, на даний час у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції перебуває на виконані дублікат виконавчого листа №2604/8752/2012, виданий 28 травня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» суму заборгованості за Кредитним договором №0329/01 від 29.03.2007 року у розмірі 11115361 грн. 75 коп., який видано на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2015 року.

Разом з тим, після постановлення ухвали від 06 квітня 2015 року про видачу дублікату виконавчого листа, представник ПАТ «КБ «Актив- Банк» Семенов Р.А. направив на адресу суду оригінал виконавчого листа №2604/8752/2012, виданий 12 червня 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва, який приєднано до матеріалів цивільної справи разом супровідним листом стягувача (зареєстрований в канцелярії суду 17.02.2016 року вх.№9909), та зберігається в матеріалах справи. (а.с.192)

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка "Дублікат".

Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката в судовому засіданні. Заява про видачу дубліката подається стягувачем, якщо втрачено оригінал стягувачем. Якщо оригінал виконавчого документа втрачено державним виконавцем, то з поданням до суду звертається державний виконавець.

Тобто обставиною, з якою закон пов'язує можливість видачі дубліката виконавчого листа є його втрата.

Під втратою оригіналу виконавчого листа слід розуміти випадки його загублення, викрадення, знищення або істотно пошкодження, що унеможливлює його виконання, тощо.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

Також аналіз вищенаведених норм дає можливість зробити висновок про те, що пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки як передбачає ч.4 ст. 369 ЦПК України таке рішення може бути постановлене лише у разі встановлення судом, що виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково.

За встановлених обставин, суд вважає доведеним той факт, що оригіналу виконавчого листа, який знаходився у стягувача, переданий до суду після постановлення ухвали про видачу дублікату виконавчого листа та отримання дублікату виконавчого листа, який пред'явлений до примусового виконання, в той же час процесуальною підставою для визнання виконавчого листа (дублікату) таким, що підлягає виконанню, відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката, з метою уникнення подвійного стягнення.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Біловол Віталій Олексійович, Публічне акціонерне товариство «Актив-Банк», про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки заявником доведено наявність обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в розмінні положень ст.432 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 354, 431, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Біловол Віталій Олексійович, Публічне акціонерне товариство «Актив-Банк», про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ - дублікат виконавчого листа №2604/8752/2012, виданий 28 травня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» суму заборгованості за Кредитним договором №0329/01 від 29.03.2007 року у розмірі 11115361 грн. 75 коп., який видано на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2015 року.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :