Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/409/18
Провадження № 2/674/354/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю:

секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

справа №674/409/18

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

21 березня 2018 року позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини мотивуючи тим, що 24 лютого 2004 року померла ОСОБА_2 - тітка позивачки, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості у землі, яка перебувала у колективній власності с/с «Підлісномукарівська», право власності якої посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0307354.

Позивачка є спадкоємцем за заповітом, оскільки при житті ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1, заповіт від 15 березня 1980 року, посвідчений секретарем Підлісномукарівської сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №6-1, є не зміненим та не скасованим. Інших спадкоємців котрі могли би претендувати на спадщину не має, в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався.

06 лютого 2018 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_3 з питанням оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що належало ОСОБА_2, померлій 24 лютого 2004 року, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 в звязку з тим, що вона звернулась до нотаріальної контори після спливу строку для прийняття спадщини, встановленого чинним законодавством.

В установлений законом шестимісячний термін позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту, крім того вона приходиться покійній племінницею, в покійної були більш близькі родичі, яким вона би могла заповісти спадщину, позивачка випадково дізналась про існування заповіту вчиненого на її користь та в звязку з цим звернулася до старости с.Підлісний Мукарів, Дунаєвецького району Хмельницької області за отриманням дублікату заповіту, який отримала 10 січня 2018 року, а тому в звязку з відмовою нотаріуса щодо оформлення спадкового майна вимушена звернутися до суду з заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає.

Відповідач: представник Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позов визнає і просить справу розглядати без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 24 лютого 2004 року померла ОСОБА_2, яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 одна, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою №6/9 від 06.02.2018 року.

Спадкоємцем за заповітом, відповідно до ст.ст.1223, 1233 ЦК України на майно померлої є ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту 15 березня 1980 року, посвідчений секретарем Підлісномукарівської сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №6-1, яким ОСОБА_2 заповіла все своє майно позивачці, заповіт зареєстрований в спадковому реєстрі за №39892725.

Судом встановлено, що позивачка в шестимісячний строк, встановлений для подання заяви про прийняття спадщини, не звернулася в нотаріальну контору, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 лютого 2018 року.

Згідно копії витягу зі Спадкового реєстру №51430803 від 30.03.2018 року та повідомлення приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 30.03.2018 року №142/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_2, яка померла 24.02.2004 року, приватним нотаріусом ОСОБА_3 не заводилася.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, згідно зі ст. 1269 ЦК України, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1, пропустила строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту 15 березня 1980 року, складеного на її імя ОСОБА_2 .

Як зазначив Верховний Суд України в постанові №6-496цс17 від 06.09.2017 року, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

ОСОБА_1, єдиного спадкодавця за заповітом ОСОБА_2, не було повідомлено про існування заповіту , що, враховуючи встановлені вище обставини, слід визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому вимоги позову обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 200, 247, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.1216, 1223, 1233, 1268, 1270, 1272 ЦК України , суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживания: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області (місцезнаходження: смт.Дунаївці вул.Чорновола, 19 Дунаєвецького району Хмельницької області, ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити в повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті ОСОБА_2, яка померла 24 лютого 2004 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2018 року.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук