Ухвала

27 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 757/40835/15-ц

провадження № 61-13182ск18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, про відвід судді Антоненко Н. О. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до Торгово-промислової палати України, третя особа - ОСОБА_4, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час тимчасової непрацездатності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, подана представником ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», з набуттям чинності якого Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припинили роботу та розпочав роботу Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14 березня 2018 року справу № 757/40835/115-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України для розгляду даної цивільної справи автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Журавель В. І. та суддів: Антоненко Н. О., Крата В. І.

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, надійшла заява про відвід судді Антоненко Н. О. від участі у розгляді справи.

Заява про відвід судді Антоненко Н. О. мотивована тим, що ОСОБА_3 є членом Громадської ради доброчесності та на засіданнях Вищої кваліфікаційної комісії суддів України підтримував негативний висновок Громадської ради доброчесності щодо судді Антоненко Н. О. під час конкурсу до Верховного Суду, тому суддя може бути упередженою стосовно заявника, що свідчить про наявність підстав для відводу судді.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2018 року заяву ОСОБА_3 про відвід судді Антоненко Н. О. визнано необґрунтованою.

На виконання вимог статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України заяву ОСОБА_3 про відвід судді Антоненко Н. О. передано судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Штелик С. П.

У задоволенні заяви про відвід судді Антоненко Н. О. належить відмовити на таких підставах.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до положень указаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Викладені у заяві про відвід судді доводи, що ОСОБА_3 підтримав на засіданні Громадської ради доброчесності висновок про невідповідність судді Антоненко Н. О. критерію доброчесності та професійної етики, не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженності та об'єктивності судді Антоненко Н. О. при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до Торгово-промислової палати України, третя особа - ОСОБА_4, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час тимчасової непрацездатності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, у якій ОСОБА_3 представляє інтереси ОСОБА_2, тому в задоволенні заяви про відвід судді належить відмовити.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, про відвід судді Антоненко Н. О. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до Торгово-промислової палати України, третя особа - ОСОБА_4, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час тимчасової непрацездатності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик