Справа № 555/183/17
Номер провадження 2/555/5/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком , який проживає окремо від неї, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.. В обґрунтуванні позовних вимог вказує, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 з 18 лютого 2006 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 29 жовтня 2015 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Рівненського міського суду. Після розірвання шлюбу їх син ОСОБА_3 став проживати разом з відповідачкою. Фактично з самого моменту розлучення, у нього з Відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони Відповідачки стосовно неможливості його нормального спілкування із дитиною. Всі намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки Відповідачка перешкоджає не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не можу нормально зустрічатися з сином. Відповідачка вдруге вийшла заміж та перешкоджає у спілкуванні з сином будь-якими способами. Весь цей час він намагається налагодити нормальний звязок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом позивач звернувся з заявою до органу опіки та піклування у м. Рівне. 17.10.2016 р. даною службою було прийняте розпорядження №900-р згідно якого було визначено спосіб моєї участі у вихованні сина ОСОБА_3. Фактично, з моменту прийняття даного розпорядження, Відповідачка ігнорувала таке рішення Третьої особи та продовжує чинити перешкоди його спілкуванню з сином та взяття участі у його вихованні. Позивач бажає постійно бачити сина та мати можливість вільно, без участі будь-яких інших осіб спілкуватися з ним, вирішувати абсолютно любі питання повязанні з його розвитком як фізичним так і духовним, підвищувати його свідомість щодо оточуючого світу, забезпечувати його усім необхідним та виховувати свого сина у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, батька.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, в судове засідання на 03 травня 2018 року представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала частково, просить визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5, які зазначені у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, в судове засідання на 03 травня 2018 року представник відповідача ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій вказує що не заперечує щодо задоволення позовної вимоги щодо визначення порядку участі позивача у вихованні дитини, вважає, що позовна вимога про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною є безпідставною.

Представник третьої особи- органу опіки та піклування в м.Рівне в судове засідання не з"явився- подав до суду аяву, в якій просить проводити судове засідання без участі представника органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому, оскільки місце проживання матері ОСОБА_2 , з якою проживає дитина , зареєстроване у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зяслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2006 року.

Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

29 жовтня 2015 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Рівненського міського суду ( а.с. 6).

Після розірвання шлюбу неповнолітній син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з відповідачем ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про народження серії І ГЮ № 098376 від 29 травня 2009 року батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с. 7).

Відповідно до розпорядження Рівненського міського голови №900-р від 17 жовтня 2016 року було визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши можливість побачень з дитиною у 2 та 4 тиждень місяця у суботу з 10.00 години до 18.00 години та 1 і 3 тиждень місяця у неділю з 12.00 години до 17.00 години ; 18 календарних днів у період літніх канікул для оздоровлення дитини. ( а.с. 8).

Згідно акта обстеження умов проживання , проведено обстеження умов проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, де проживає дитина ОСОБА_5 Умови проживання добрі , в дитини є окреме місце для сну та місце для приготування уроків, в дитини є комп"ютер, шкільне приладдя, стосунки в сім"ї дружні , доброзичливі, участь у вихованні дитини бере також баба дитини- Приходько Н.О., тобто в сім"ї створоені належні умови для проживання та виховання дитини- Сульжива О.В.

Згідно акта обстеження умов проживання , проведено обстеження умов проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, де проживає позивач ОСОБА_1 В кімнаті для дитини створено місце для приготування уроків та місце для ігор. Стосунки в сім"ї доброзичливі, дружні , цивільна дружина ОСОБА_1- ОСОБА_8 разом зі своєю донькою налаштовані позитивно щодо перебування дитини - ОСОБА_5 ів іхньому помешканні та створення умов для перебування дитини разом з батьком ОСОБА_1

Згідно листа Рівненської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 25 Рівненської міської Ради № 141 від 26 жовтня 2017 року , де навчається дитина- Сульжик О.В., дитина характеризується позитивно , вихованням займається мама- Сульжик Л.А., вітчим та бабуся, на батьківські збори до школи приходить мама, батько відвідував сина в урочний час, ОСОБА_5 позитивно відноситься до батька- Сульжика В.М., але має більшу емоційну прихильність до мами.

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані ст.ст. 141,157,159 Сімейного кодексу України, ст. 15 Закону «Про охорону дитинства», ст. 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Виходячи з положень ст.157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків та прямих контактів.

Судом встановлено, що сторони не змогли дійти згоди щодо участі батька у вихованні дитини. Випадків перешкоджання матір"ю дитини у спілкуванні з батьком дитини судом не встановлено, а тому позовна вимога щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є безпідставною.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 55/18 від 20.02.2018 року на момент огляду відсутні ознаки негативного впливу поведінки та індивідуально- психологічних особливостей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на емоційний стан та психологічний розвиток дитини ОСОБА_5, на даний час зустрічі з батьком ОСОБА_1 за умов конструктивного змісту спілкування під час зустрічей, не мають негативно вплинути на емоційний стан дитини ОСОБА_5

Суд вважає, що спілкування з батьком не перешкоджає нормальному розвитку та вихованню дитини, а навпаки є необхідним для її повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визначення участі у вихованні дитини та встановленню порядку систематичних побачень з дитиною є законними та обґрунтованими.

На підставі викладеного, та ч.2 ст.159, ч.ч.1-3 ст.157 СК України, керуючись 141, 76-81, 89, 95, 259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд,,-

ВИРІШИВ:

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- побачення з дитиною у ІІ і ІV тиждень місяця у суботу з 10.00 год. 18 год. та у І і ІІІ тиждень місяця у неділю з 12.00 год. 17.00 год.;

- 18 календарних днів у період літніх канікул для оздоровлення дитини;

- перших 7 календарних днів у період зимових канікул;

- 3 календарних дні у період весняних та 3 календарних дні у період осінніх канікул;

- весною та восени два рази на тиждень (вівторок, середа) забирати дитину зі школи після уроків до 16.00 год.;

- побачення з дитиною у дні державних свят в першому півріччі;

- необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9