Справа № 495/422/18
З а о ч н е р і ш е н н я
17 квітня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі - Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом КЗ "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку" в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, а саме просить суд:
позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3;
стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. на місяць на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно до закону з кожного відповідача на утримання дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна письмова заява, відповідно до якої просить справу розглянути у відсутності представника позивача, вимоги позовної заяви підтримує, просить задовольнити.
Представник третьої особи - Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, шляхом опублікування оголошення на сайті судової влади, причина неявки суду не відома, заяв про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали.
Враховуючи дані обставини, а також позицію представника позивача, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками:
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1, виданим 11 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, про що 11 травня 2004 року складено відповідний актовий запис № 281;
- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2, виданим 13 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, про що 13 лютого 2007 року складено відповідний актовий запис № 91;
- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3, виданим 20 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, про що 20 жовтня 2009 року складено відповідний актовий запис № 671.
Згідно рішення Стахановського міського суду Луганської області від 01.02.2010, справа № 2-389/10, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, відібрано у батьків без позбавлення їх батьківських прав.
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, рішеннями виконкому Стаханівської міської ради від 02.03.2010 року № 97, 96, 95.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувають на первинному обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей Стаханівської міської ради, що підтверджується листом служби у справах дітей Луганської обласної державної адміністрації від 26.04.2017 року № 304.
Згідно наказу Департаменту освіти і науки Одеської облдержадміністрації від 29.08.2014 року № 258/ОД/1 «Про забезпечення навчання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, вихованців шкіл-інтернатів Луганської області» та відповідного наказу КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» від 28.08.2014 року № 14 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, влаштовано до Білгород-Дністровського дитячого будинку на повне державне забезпечення.
З 11.03.2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувають в службі у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради на обліку внутрішньо переміщених дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, що опинилися в складних життєвих обставинах.
Згідно інформації КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» від 15.12.2017 року №1045, з моменту зарахування дітей до закладу і по теперішній час батьки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, жодного разу не зверталися до закладу з метою побачення з дітьми, не телефонували, не цікавилися їх долею.
Згідно листа Міністерства юстиції України від 24.01.2017 року №2513/260-0-26-17/23 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за наявними обліковими даними в слідчих ізоляторах та установах виконання покарань не утримуються.
Згідно листа Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 12.01.2017 року № 93/50-25, проведено перевірку по архіву Білгород-Дністровського міськрайонного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. За результатами перевірки встановлена відсутність актових записів про державну реєстрацію смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Згідно відповіді Сєвєродонецького міського суду Луганської області, за яким відповідно до розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 визначено підсудність справ Стахановського міського суду Луганської області, від 23.11.2017 року № 07.03/70/17 справи Стаханівського міського суду передані не були, в електронній базі даних автоматизованої системи документообігу відомостей щодо рішення Стахановського міського суду від 01.02.2010 року за позовом щодо відібрання малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у батьків не знайдено.
Згідно інформації служби у справах дітей Луганської обласної державної адміністрації від 26.04.2017 року №304, до служби батьки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, не зверталися з питання повернення дітей до родини.
До служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради стосовно спілкування та вирішення питання повернення дітей на домашнє виховання батьки не зверталися.
З огляду на викладене, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 22.12.2017 року) та керуючись ст.ст. 19, 164 Сімейного кодексу України, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки і піклування надав висновок від 04.01.2018 року вих. №32/46 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом.
Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відповідність позбавлення батьківських прав відповідачів інтересам малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, а отже вважає позов в цій частині обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківских прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно дост. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей у судовому порядку.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини вiкoм від 6 років до 18 років з 1 січня пo 30 червня становить 1860 гpн.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно до ст. 184 СК Україн суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем, оскільки інформації про офіційне прцевлаштування відповідачів у суду немає.
При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.
У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача на утримання малолітніх дітей, у розмірі 930 грн. щомісячно на кожну дитину з кожного із відповідачів.
Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини.
Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. на кожну дитину, судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити .
Керуючись п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р., ст.ст. 164-166 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273, 280-283 ЦПК України ЦПК України, суд, -
Позов КЗ "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку" в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: