Справа № 370/384/18 Головуючий у І інстанції Тандир О. В.
Провадження № 22-ц/780/1585/18 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 9 05.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити юридичний факт про те, що він у період з 27 червня 1986 року по 04 липня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову про задоволення його заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відмова місцевого суду у встановленні такого факту порушує його права, тому вважає ухвалу незаконною.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернувся до суду із вимогою про встановлення юридичного факту з тих підстав, що рішенням управління пенсійного фонду йому було відмовлено у призначенні пенсії, що може бути самостійним предметом оскарження у суді, і встановлення юридичного факту про участь у ліквідації аварії на ЧАЕС підтверджується належними документами і не є втраченими, тому підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити юридичний факт про те, що він у період з 27 червня 1986 року по 04 липня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Необхідність встановлення цього факту заявнику необхідна для призначення йому пільгової пенсії, оскільки рішенням управління Пенсійного фонду України йому було відмовлено у призначенні такої пенсії через відсутності підтверджень участі у проведенні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зазначений заявником період.

Як зазначено в ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлено ч.1 ст. 315 ЦПК України. Частиною другою вказаної статті встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Проте призначення пенсії на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється органами пенсійного фонду України у встановленому законодавством порядку.

Відмова у призначенні пенсії може бути самостійним об'єктом оскарження.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту участі в роботах, пов'язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС або її наслідків, розглядаються судами за наявності даних про те, що заявник не має можливості одержати документи, необхідні для видачі йому посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Такі заяви підлягають задоволенню за наявності достовірних доказів про безпосередню участь заявника у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС, її наслідків у зоні відчуження, в тому числі в проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки, у роботах з особливо небезпечними умовами праці, пов'язаними з ліквідацією наслідків цієї аварії, що виконувалися за завданням уряду за межами зони відчуження, якщо такі роботи виконувались в певні періоди і за умов, визначених ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і прийнятими відповідно до цього Закону постановами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявник просить встановити юридичний факт в порушення вимог вказаних норм, і такий факт не може бути встановлений за наявності об'єктивної можливості захистити свої права у спосіб, передбаченого законом, через що суд постановив законну і обґрунтовану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не спростовують обґрунтованості висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: