Справа № 381/4426/17 Головуючий у І інстанції Ковалевська Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1455/18 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 43 18.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц., Сушко Л.П., розглянувши в приміщенні Апеляційного суду Київської області у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свісс Кроно» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод, позбавлення права користування та виселення,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ТОВ «Свісс Кроно» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просило визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, та усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення відповідачів із указаного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_4 заявив клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення судом касаційної інстанції іншої цивільної справи за його позовом до ТОВ «Кроно-Україна», ТОВ «Юліаніка», ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Робак Л.А., ТОВ «Стартрекорд», про визнання договору недійсним в частині застави житлового будинку. Крім того, в провадженні касаційного суду перебуває цивільна справа за скаргою його матері ОСОБА_7 на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2018 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити судове рішення про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що у випадку задоволення його касаційної скарги або касаційної скарги його матері, яка була попереднім власником спірного житлового будинку, позивач втратить право вимоги за даним позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Свісс Кроно» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. Зазначило про те, що відповідними судовими рішеннями, які набрали законної сили, було установлено дійсність договору іпотеки та звернуто стягнення на житловий будинок, право власності на який перейшло до товариства в результаті придбання з прилюдних торгів, а відтак між справами, які розглядаються не існує тісного матеріально-правового зв'язку.

За правилом пункту 14 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв'язку з цим, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції керувався вимогами пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України та виходив із можливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в касаційному порядку, оскільки розгляд касаційним судом питання визнання договору недійсним в частині застави житлового будинку не впливає на умови, від яких залежить розгляд даного спору.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підставі положень ЦК та ЖК України, щодо регулюють захист права власності, порушено питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, та усунення йому перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення відповідачів із указаного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.

Як на підставі заявленого позову зазначено, що згідно свідоцтва про придбання майна з прилюдних (електронних) торгів (аукціону), якщо прилюдні (електронні) торги (аукціон) не відбулися (вся) від 26 жовтня 2017 року, ТОВ «Свісс Кроно» є новим власником спірного житлового будинку, в якому без належної правової підстави проживають відповідачі, тим самим створюючи йому перешкоди у користуванні і розпорядженні майном на власний розсуд. Вищевказане свідоцтво є чинним і право власності позивача на будинок зареєстровано у встановленому законом порядку.

Таким чином між справами, що розглядаються, не існує тісного матеріально-правового зв'язку, який повинен виражатися в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи; подані позивачем докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, тому доводи відповідача не свідчать про обов'язок суду зупинити провадження у справі.

Суд першої інстанції вказане врахував та дійшов правильного висновку про можливість розгляду даної цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом даного судового розгляду є захист права власності позивача, яке ніким не оспорюється, а оскарження в касаційному порядку рішень судів про відмову в задоволенні позову про визнання договору недійсним в частині застави житлового будинку не має правового значення для вирішення спору.

Крім того, відмовляючи в задоволенні клопотанні про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції врахував вимоги статтей 2, 121, 210 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку, та не зупинив провадження у справі відповідного до принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Посилання ОСОБА_4 на те, що в провадженні касаційного суду перебуває цивільна справа за скаргою його матері ОСОБА_7 на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження також не заслуговують на увагу, оскільки оскарження дій державного виконавця не є тією підставою, з якою пов'язується неможливість розгляду справи про усунення перешкод, позбавлення права користування та виселення.

Відповідно до пункту 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини 1 статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Т.Ц. Кашперська

Л.П. Сушко