справа № 520/1782/18
провадження № 2/520/3871/18
04.05.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді - Літвінової І.А.
секретар судового засідання Молодов В.С.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Одеська універсальна біржа «Вітязь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
В С Т А Н О В И В :
В лютому 2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом та просили визнати дійсним договір купівлі-продажу №98-478Ц від 07 грудня 1998 року квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вони з відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були членами Одеської універсальної біржі «Вітязь» та 07 грудня 1998 року уклали договір №98-478Ц на Одеській універсальній біржі «Вітязь», за яким позивачі були покупцями, а відповідачі відповідно продавцями. За п. 6 вищезазначеного договору, до підписання договору, відповідачі отримали грошову суму за продаж квартири та набули право власності на квартиру в рівних частках. Відповідачі відповідно до договору звільнили квартиру від своїх речей, знялись з реєстрації з адреси розташування квартири та передали позивачам ключі від неї. Тобто обидві сторони повністю виконали умови угоди. Договір не був посвідчений нотаріусом. ОСОБА_4 на той час була неповнолітньою тому не могла бути членом Одеської універсальної біржі «Вітязь». На цей час ОСОБА_4 входить в коло відповідачів, як повнолітня особа.
26 лютого 2018 року за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відкрите провадження у справі. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачам був визначений строк для подання відзиву на позов, зустрічного позову та вчинення інших процесуальних дій.
Відповідачі відзиви на позов не надали. Заяв по суті справи чи з процесуальних питань від відповідачів також не надходило.
За приписами частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про проведення розгляду цивільної справи № 520/1782/18 в заочному порядку.
Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягаючим задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Квартира за адресою: АДРЕСА_2 належала відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власність на житло №05 від 31.05.1994 року, виданого трестом «Черноморкурортстрой», зареєстрованого Одеським МБТІ під №876, стор. 30, кн.50 пр. 26.07.1994 року.
07 грудня 1998 року на Регіональній товарній біржі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_4 на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради під № 1593/1 від 01.12.1998 р., був укладений договір № 98-478Ц купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3. Укладення такого договору не суперечило чинному на той період законодавству.
Право власності позивачів було зареєстроване в установленому законом порядку в Одеському МБТІ та РОН за №876-стор.67-кн.251 пр.
При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам і сторони повністю виконали угоду - продавці отримали кошти, а покупцям було передане нерухоме майно і до них перейшло право власності на спірну квартиру, яке було ними зареєстроване в установленому порядку.
Біржове оформлення договору було обране сторонами, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному на той час законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору.
Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у 1998 році, то враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до таких відносин належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення правовідносин.
Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
За положеннями ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1956-XII1 від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання спірного договору, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Вищезазначена Інструкція передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
У п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними з підстав недодержання нотаріальної форми» розяснено, що визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦКУРСР за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За положеннями ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Керуючись ст. 41 Конституції України, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 47, 153, 227 ЦК УРСР, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_4), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_4) до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт: КК330671, виданий Київським РО м. Одеси 14.10.1999, адреса: АДРЕСА_5), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт: КМ 389842, виданий Малиновським РО м. Одеси 10.07.2006, адреса: АДРЕСА_5), ОСОБА_5 (остання відома адреса: АДРЕСА_6), третя особа Одеська універсальна біржа «Вітязь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним зареєстрований на Регіональній товарній біржі договір купівлі-продажу №98-478Ц від 07 грудня 1998 року квартири АДРЕСА_1, що був укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1; паспорт: КЕ 164500 виданий 09.04.1996) та ОСОБА_2, 04.01.1967 р.н (ІПН НОМЕР_2; паспорт: КЕ378356 виданий 17.09.1996) з однієї сторони та ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_4 на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації під № 1593/1 від 01.12.1998 р., ОСОБА_5 з іншої сторони
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Днем складення заочного рішення є 04 травня 2018 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі та відповідати вимогам, встановленим статтею 285 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий Літвінова І. А.