Справа № 303/7609/16-ц
У Х В А Л А

про відмову ухвалити додаткове рішення

02 травня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі :

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» 547,87 гривень заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 07 лютого 2018 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2017 року - змінено та викладено другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" на р/р. 7733, МФО 312356, - 2808,11 гривень заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В решті рішення залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" 592,54 грн. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 1303,59 грн. судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

07.03.2018 ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" звернулося до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, вказуючи на те, що апеляційним судом не у повному обсязі вирішено питання про судові витрати. Вказувало, що позивачем, крім сплаченої при поданні позову суми судового збору у розмірі 689,00 грн. за платіжним дорученням № 976 від 15.12.2016, також було сплачено 689,00 грн. за подання заяви про видачу судового наказу, згідно платіжного доручення № 676 від 01.06.2016. Оскільки ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" пред'явлено позов до боржника у порядку позовного провадження, відповідно до ст. 99 ЦПК України (у редакції на момент подання позовної заяви) сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 07 лютого 2018 року змінено рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2017 року та змінено розподіл судових витрат - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" 592,54 грн. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 1303,59 грн. судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Встановлено, що у даній справі ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 17.11.2016 було скасовано судовий наказ від 15.06.2016, виданий Мукачівським міськрайонним судом про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 ЦПК України (у редакції на момент подання позовної заяви) у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України (у редакції чинній на момент ухвалення судового рішення апеляційним судом) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До моменту прийняття постанови апеляційним судом позивачем було документально підтверджено сплату судового збору до суду першої інстанції в сумі 689 грн. (а.с.1). При поданні апеляційної скарги позивачем було сплачено 1515,80 грн. судового збору (а.с.169). Оскільки позовні вимоги задоволено частково (86%), з відповідача на користь позивача стягнуто 592,54 грн. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 1303,59 грн. судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Як роз'яснено у абз. 2 п. 41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

У матеріалах справи міститься платіжне доручення № 976 від 15.12.2016 про сплату судового збору в сумі 689 грн. за позовом ТОВ «ІТВ Сервіс Плюс» до ОСОБА_1 (а.с.1) Позивачем при звернені до суду не було подано доказів щодо сплати ним судового збору в розмірі 689,00 грн. за подання заяви про видачу судового наказу. Платіжне доручення № 676 від 01.06.12.2016 про сплату судового збору в сумі 689 грн. за видачу судового наказу на ОСОБА_1 на час розгляду справи судом першої інстанції та на момент прийняття постанови апеляційним судом у матеріалах справи було відсутнє - таке не було приєднане до апеляційної скарги чи в процесі розгляду справи апеляційним судом. При цьому сторона не зробила про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів у справі, а платіжне доручення № 676 від 01.06.2016 подано лише разом із заявою про ухвалення додаткового рішення від 07.03.2018 (а.с. 233-239).

Отже, при ухваленні апеляційним судом судового рішення були відсутні передбачені процесуальним законом підстави для присудження на користь ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" судових витрат з врахуванням сплати 689,00 грн. за подання заяви про видачу судового наказу, а судом вирішено питання про судові витрати на підставі доданих до справи доказів на підтвердження понесених судових витрат.

За таких обставин, у задоволенні заяви ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 02 травня 2018 року.

Головуюча:

Судді: