РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Ніколайчук А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача Стукан О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Хмельницького міського перинатального центру про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі наказу головного лікаря Хмельницького міського перинатального центру № 468 від 30.11.2017 року її звільнено з посади лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії, вважає звільнення незаконним та просить поновити на роботі, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

У судове засідання представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, визнав позовні вимоги.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу головного лікаря Хмельницького міського перинатального центру № 468 від 30.11.2017 року ОСОБА_3 звільнено з посади лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України про що зроблено запис у трудовій книжці та вручено позивачу.

Підставою для звільнення стала заява позивача від 17 листопада 2017 року, проте ОСОБА_3 того ж дня подана заява про відкликання зазначеної заяви.

Крім цього, даними листа непрацездатності серії АДО №466550 від 17 листопада 2017 року підтверджується, що позивач з 17.11.2017 року по 25.11.2017 року перебувала на амбулаторному лікуванні.

Відповідно до ст. 9 Конвенції МОП N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою 04.02.94 р. тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцю.

Представником відповідача в силу вимог ст.81 ЦПК України не доведено та не представлено доказів, які вказують чому не взято до уваги заяву позивача від 17.11.2017 року про відкликання заяви про звільнення за власним бажанням, яка стала підставою для звільнення позивача з роботи згідно ст.38 КЗпП.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відсутня підстава для звільнення позивача на підставі ст.38 КЗпП України тому достатньо підстав для визнаннянезаконним та скасування наказу головного лікаря Хмельницького міського перинатального центру №468 від 30.11.2017 року про звільнення ОСОБА_3 з посади лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії за власним бажанням.

Відповідно до положень ч.2 ст. 235 КЗпП України - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до п. 8 р. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Даними довідки Хмельницького міського перинатального центру підтверджується розмір виплаченої заробітної плати позивачу у вересні-жовтні 2017 року - 11720,09 грн.Отже, середньоденна заробітна плата складає: 11720 грн. 09 коп. / 43 робочих дні = 272,56 грн.

Кількість робочих днів вимушеного прогулу з 01 грудня 2017 року по 29 березня 2018 року складає 81 робочий день. Отже, заробіток за час вимушеного прогулу за зазначений період складає 22782,16 грн. (81 роб. день х 272,56 грн.).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що дійсно мало місце незаконне звільнення позивача тому позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню, з Хмельницького міського перинатального центру підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 22782,16 грн. з нарахуванням і утриманням з суми середнього заробітку податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових плат при виплаті цих коштів.

Суд вважає, що позовні вимоги знайшли підтвердження у судовому засіданні, тому наказ головного лікаря Хмельницького міського перинатального центру № 468 від 30.11.2017 року про звільнення ОСОБА_3 з посади лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії за власним бажанням є незаконним та підлягає скасуванню, позивач підлягає поновленню на роботі на посаді лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапіїз стягненням на його користь оплати за вимушений прогул у розмірі 22782,16 грн.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави за дві позовні вимоги за якими позивач звільнений від сплати судового збору у розмірі 1409,60 грн., судовий збір у розмірі 704,80 грн. сплачений позивачем підлягає до стягнення на його користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.29, 38, 44, 106, 116, 117, 232 - 235 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Хмельницького міського перинатального центру № 468 від 30.11.2017 року про звільнення ОСОБА_3 з посади лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії.

Поновити ОСОБА_3 на посаді лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії Хмельницького міського перинатального центру з 01 грудня 2017 року.

Стягнути з Хмельницького міського перинатального центру () на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 22 782,16 грн., судовий збір 704,80 грн., всього стягнути 23 486,96 грн.

Стягнути з Хмельницького міського перинатального центру на користь держави судовий збір у розмірі 1409.60 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії Хмельницького міського перинатального центру, підлягає до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд до Апеляційного суду Хмельницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду буде складено 02 квітня 2018 року.

Суддя С. Стефанишин