Справа № 500/57/18
Провадження № 2/500/1303/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.
при секретарі Топтигіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ізмаїл в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 1313 доларів США, мотивуючи тим, що 24.06.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було укладено усний договір позики, у відповідності до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошову позику в розмірі 1600 доларів США. Укладення договору позики підтверджується розпискою. Дата повернення позики при цьому не обговорювалася. Протягом 2016-2017 років ОСОБА_2 повернув 8095 гривень, що в еквіваленті складає 287 доларів США, а саме: 11.11.2016 року 2600 грн. (1% утримав банк 26 грн., 2% утримання в Пенсійний фонд 51 грн.), отримано 2523,00 грн., що дорівнює 94 дол. США; 24.12.2016 року 2700,00 грн. (1% утримав банк 27 грн., 2% утримання в Пенсійний фонд 53 грн.), отримано 2620,00 грн., що дорівнює 96 дол. США; 25.01.2017 року 2795,00 грн. (1% утримав банк 28 грн., 2% утримання в Пенсійний фонд 55 грн.), отримано 2712,00 грн., що дорівнює 97 дол. США. З урахуванням зазначеного позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 1313 дол. США та судові витрати у розмірі 640,00 грн.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача.
Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти в такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 1047 ч.2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. При цьому, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
В судовому засіданні встановлено, що 24.06.2016 року ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 у позику грошові кошти в сумі 1600 доларів США, що підтверджується розпискою від 24.06.2016 року.
Отже, відповідно до умов договору позики позивач надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1600 доларів США, строк повернення боргу не визначався.
Зазначений договір відповідає вимогам ст.1047 ЦК України, оскільки укладений в письмовій формі.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог щодо Кодексу. Із ст. 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов'язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобовязання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).
Як вбачається з пояснень позивача, на виконання зобовязань за договором позики ОСОБА_2 повернув 8095 гривень, що еквівалентно 287 доларів США, а саме: 11.11.2016 року 2600 грн. (1% утримав банк 26 грн., 2% утримання в Пенсійний фонд 51 грн.), отримано 2523,00 грн., що дорівнює 94 дол. США; 24.12.2016 року 2700,00 грн. (1% утримав банк 27 грн., 2% утримання в Пенсійний фонд 53 грн.), отримано 2620,00 грн., що дорівнює 96 дол. США; 25.01.2017 року 2795,00 грн. (1% утримав банк 28 грн., 2% утримання в Пенсійний фонд 55 грн.), отримано 2712,00 грн., що дорівнює 97 дол. США.
Згідно довідок НБУ офіційний курс валют Нацбанку України станом на 11.11.2016 року становив 2558,0051 грн. за 1 долар США, тобто 11.11.2016 року позивач отримав в рахунок повернення боргу 98,63 дол. США; станом на 24.12.2016 року 2628,6013 грн. за 1 долар США, тобто 24.12.2016 року позивач отримав в рахунок повернення боргу 99,69 дол. США, станом на 25.01.2017 року 2723,1902 грн. за 1 долар США, тобто 25.01.2017 року позивач отримав в рахунок повернення боргу 99,59 дол. США. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивач отримав в рахунок повернення боргу не 287 доларів США, як він зазначає, а 297,91 дол. США.
У звязку з наявністю розписки у ОСОБА_1 про надання позики, суд також приходить до висновку щодо невиконання зобовязань за вказаним договором позики в повному обсязі та наявності заборгованості в сумі 1302,09 доларів США.
Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч.1,2 ст.533 ЦК України).
Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання.
За таких обставин, суд приходить до висновку, щодо часткового задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення на його користь з ОСОБА_2 суми грошових коштів за договором позики в розмірі 34 088,72 грн.
За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 83, 95, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 545, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України КМ №604482, виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 20 травня 2009 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України серії КМ №469434, виданий Роздільнянським РВ ГУМВС України в Одеській області 05 червня 2007 року, індивідуальний ідентифікаційний номер «НОМЕР_1», суму грошових коштів в розмірі 34 088,72 (тридцять чотири тисячі вісімдесят вісім гривень сімдесят дві копійки) грн., що станом на 23 квітня 2018 року еквівалентно 1302,09 (одна тисяча триста два долари США девять центів) дол. США.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України КМ №604482, виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 20 травня 2009 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України серії КМ №469434, виданий Роздільнянським РВ ГУМВС України в Одеській області 05 червня 2007 року, судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_3