Справа №717/1551/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить за наслідками розгляду справи постановити рішення відповідно до якого визнати за нею, ОСОБА_1, право власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: Чернівецька область Кельменецького району, с. Кроква, вул. Центральна № 64. Судові витрати стягнути з відповідачки.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася.

Представник позивачки ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася та надіслала до суду заяву у якій просить провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 продавала житловий будинок, який розташований в с. Кроква Кельменецького району Чернівецької області, вул. Центральна №64. Сторони домовились, що ОСОБА_2 продає даний будинок ОСОБА_1 за певну суму. В рахунок оплати ОСОБА_1 передала ОСОБА_2Б 500 доларів США. Вказані обставини стверджуються письмовою розпискою ОСОБА_5 та копією рішення Кельменецького районного суду від 31 березня 2010 року по справі №2-36/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу та визнання права власності на майно. В подальшому письмовий договір купівлі продажу між сторонами не був укладений. Станом на 23 вересня 2008 року ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з серпня 2006 року проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана обставина стверджується копією довідки виданої Оселівською сільскою радою Кельменецького району №703 від 233.09.2008 року. У 2010 році позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просила визнати договір купівлі-продажу, не посвідчений нотаріально, укладений між ОСОБА_1 та відповідачем по справі ОСОБА_2, дійсним, визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами, що знаходяться по вул.. Центральній,64 в с. Кроква Кельменецького району Чернівецької області. Рішенням Кельменецького районного суду від 31 березня 2010 року по справі №2-36/10 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Суд вважає, що у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону бо на незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України інститут набувальної давності базується на сукупності таких обставин: тривалого добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений законодавством строк перебування речі у володінні певної особи. Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом зазначеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов'язку повернути річ власнику, а також йому не пред'являвся правомочною особою позов про повернення майна. Однією з основних умов для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне володіння, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Позивачка в супереч вимогам статті 81 ЦПК України не надала суду жодних доказів того, що вона добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років.

Зокрема у матеріалах справи відсутні жодні докази того, що позивачка відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: Чернівецька область Кельменецького району, с. Кроква, вул. Центральна № 64, протягом більше ніж десять років.

Крім того, у матеріалах справи наявні докази того, що позивачка знала про те, що володіє чужою річчю. Зокрема це підтверджується копією заочного рішення Кельменецького районного суду по справі №2-36/10 від 31 березня 2010 року. З рішення суду вбачається, що позивачці було відомо, що договір купівлі продажу між нею та відповідачкою не посвідчений нотаріально.

Таким чином, також відсутня така складові, як добросовісність, а саме через спірне майно виникали суперечки.

На підставі ст.ст. 328,344 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5,12,13,15,19,76,77,78,79,80,81,82,209,258,263,264,265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1, жительки с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2, жительки с. Кроква Кельменецького району Чернівецької області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Суддя: