Єдиний унікальний номер 226/1728/17 Номер провадження 22-ц/775/741/2018
Єдиний унікальний номер 226/1728/17
Номер провадження 22-ц/775/741/2018
Головуючий у 1 інстанції Редько Ж.Є.
Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 травня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

за участі секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу №226/1728/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу згідно договору про надання послуг

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 лютого 2018 року, постановлене в приміщенні суду в м. Мирнограді Донецької області,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу згідно договору про надання послуг, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором про надання послуг в розмірі 20 000 гривень, пеню в розмірі 20 000 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 гривень та судовий збір в розмірі 640 гривень. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 19 червня 2017 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг з продажу належної на праві власності відповідачу квартири. За умовами договору його винагорода складає 20 000 гривень та встановлено відповідальність відповідача за порушення умов зазначеного договору. Вказував, що він належним чином виконав умови договору, підібрав покупців квартири відповідача, з якими в подальшому було укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, але відповідач не сплатила йому вартість виконаних ним робіт

Заперечуючи проти вимог позову, відповідач ОСОБА_2 вказувала, що умови вказаного договору позивач ОСОБА_1 не виконав, послуги з пошуку покупців не надавав, оскільки покупців належної їй на праві власності квартири вона знайшла власними силами. Також вказує, що факт укладення договору про надання послуг між сторонами не свідчить про їх надання.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу згідно договору про надання послуг відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити його позовні вимоги, оскільки рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права: суд не надав належну оцінку поясненням допитаної в якості свідка якого дружини, не надав оцінку тому, що покупці квартири подружжя ОСОБА_3 відмовились від надання пояснень в якості свідків на підставі ст. 63 Конституції України. Також вказує, що суд не надав оцінки тому, що в період дії договору про надання послуг, укладеного між ним та відповідачем по справі, відповідач уклала договір купівлі-продажу належної її квартири.

У поданому відповідачем ОСОБА_2 відзиві на апеляційну скаргу, вона просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримали та просили її задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи. Подала відзив на апеляційну скаргу, а також просила справу розглянути без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

19 червня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг з продажу належної відповідачу на праві власності квартири АДРЕСА_1. За умовами вказаного договору позивач ОСОБА_1 взяв на себе обов'язки по наданню послуг з пошуку покупців на вказану вище квартиру.

Також, судом встановлено, що 09 серпня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання послуг від 19 червня 2017 року суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання відповідачу послуг з продажу належної їй на праві власності квартири, а також про порушення відповідачем умов зазначеного договору.

Також, судом надано оцінку поясненням допитаної у якості свідка ОСОБА_6.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також обставинам справи.

Відповідно до пункту 14 договору про надання послуг з продажу квартири сторони домовились, що Виконавець (ОСОБА_1) здійснює пошук покупців на об'єкт (квартиру), інформує Замовника (ОСОБА_2.) про динаміку цін на ринку нерухомості, консультує Замовника відносно переліку документів, необхідних для продажу та підписання попереднього договору та основного договору купівлі-продажу квартири між Замовником та Покупцем об'єкту, сприяє Замовнику в отриманні необхідних документів.

У пункті 15 договору сторони домовились, що після оформлення завдатку між Покупцем об'єкту та Замовником (у присутності Виконавця), Виконавець надає послуги з підготовки довідок та документів, необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об'єкту за наявності відповідної довідки від Замовника на ім'я співробітника Виконавця за винагороду 20 000 гривень.

Згідно пункту 17 договору вартість послуг за цим договором складає % від вартості продажу об'єкта, але не менш 5000 гривень, у пункті 18 договору передбачено, що після підписання угоди про завдаток між Покупцем об'єкту та змовником, Заомвник сплачує Виконавцю частину вартості послуг (або повністю) за цим замовленням в розмірі до 20 000 гривень.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження посилань позивача ОСОБА_1 щодо надання вказаних у договорі послуг з продажу належної відповідачу ОСОБА_2 квартири.

Встановлені обставини свідчать про не виконання виконавцем послуг своїх обов'язків, передбачених пунктами 14, 15 договору про надання послуг з продажу квартири.

Згідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона виконавець, зобов'язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

Саме до таких грошових зобов'язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Установивши, що доказів на підтвердження здійснення виконавцем договору про надання послуг умови цього договору не надано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати послуг.

При цьому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем, у порушення вимог статті 81 ЦПК України, не доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не надав належну оцінку поясненням допитаної в якості свідка якого дружини, не надав оцінку тому, що покупці квартири подружжя ОСОБА_5 відмовились від надання пояснень в якості свідків на підставі ст. 63 Конституції України, а також, що суд не надав оцінки тому, що в період дії договору про надання послуг, укладеного між ним та відповідачем по справі, остання уклала договір купівлі-продажу належної її квартири, не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції надано оцінку зазначеним обставинам у відповідності до вимог процесуального закону. Крім цього, статтею 79 та частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд першої інстанції надав належну оцінку наданим письмовим доказам у справі, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст постанови складений 04 травня 2018 року.

Головуючий