Справа № 500/789/17
Провадження № 2/500/571/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Грубіян Л.І.,

за участю секретаря судового засідання: Іванової Л.П.,

за участю позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа Ізмаїльський РВ Головного Управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа Ізмаїльський РВ Головного Управління державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними спорудами, розташованим за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Кутузова, 195/Топольна, 14.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що на підставі договору дарування частки житлового будинку НАО 757239 від 12.08.2015 року та договору дарування частки житлового будинку НАО 757241 від 12.08.2015 року вони є власниками житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Кутузова, 195/Топольна, 14. В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі, які ніколи в ньому не проживали. Через реєстрацію відповідачів вони обмежені у праві користування своїм майном на власний розсуд.

У судовому засіданні позивачі заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Відповідачі та їх представник заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що це будинок їх матері ОСОБА_7 , вона з сімєю жили окремо, коли мати померла вона її похоронила матір, а через 2 роки отримали повістку в суд де з мате6ріалів справи дізнались, що мати ОСОБА_8 , 12.05.2015 року видала довіреність ОСОБА_9, а останній 20.08.2015 року оформив договори дарування ОСОБА_1, та ОСОБА_2 кожному по 1/2 частині. Відповідач ОСОБА_4 вважає, що вона є законною спадкоємицею, а договір дарування оформлений обманним шляхом, про в суді відкрито провадження про визнання договору дарування не дійсним.

Вислухавши осіб, які приймають участь у справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

За змістом ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть тощо.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачам на підставі підставі договорів дарування частки житлового будинку серія та номер 2179 від 12.08.2015 року належить житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул.Кутузова, 195 (а.с.11-18).

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4,зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1(а/с39-41).

Відповідачі не заперечують, що разом з матірю, за спірною адресою ніколи не проживали, що згідно з ч. 1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Посилання відповідачів відносно того, що до суду поданий цивільний позов до позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_1 про визнання довіреності та договору дарування недійсними, встановлення факту родинних відносин суд до уваги не приймає, оскільки позовні вимоги виникають з різних правовідносин і це не спростовує, що відповідачі в спірному будинку не проживали, а були лише зареєстрованими.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Кутузова, 195/Топольна, 14, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 258 259, 263 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії КМ 476389, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 12.07.2007 року, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серії КМ 641507, виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 28.12.2009 року, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт серії КК 551489, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 04.11.2000 року, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, третя особа Ізмаїльський РВ Головного Управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 195/ Топольна, 14.

Вказане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10/Топольна, 14.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області, а після початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_10