ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року

м.Суми

Справа №580/1837/17

Провадження № 22-ц/788/621/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С.Г.(суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т.А., Собини О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 29 січня 2018 року в складі судді Стеценка В.А., ухваленого у м. Лебедині, повний текст якого складений 06 лютого 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

12 жовтня 2017 року Білопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії в сумі 10773,67 грн., нарахованої за період з 15 листопада 2016 року по 31 липня 2017 року.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 29 січня 2018 року позовну заяву Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області заборгованість з переплати пенсії в сумі 10773 грн. 67 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь державного бюджету в розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на неповне зясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. При цьому, він вказує, що місцевий суд належним чином не зясував, чи віднесено посаду відповідача, на яку його було поновлено роботодавцем згідно з наказом від 27 березня 2017 року, до категорії посад державних службовців, чи отримав він компенсацію за час вимушеного прогулу та яким чином відповідач ухилився від виконання обовязку надати Пенсійному фонду інформацію про втрату права на отримання пенсії у період часу з 15 листопада 2016 року по 27 березня 2017 року. Представник відповідача також вважає, що суд, задовольняючи позовні вимоги, безпідставно послався на ст. ст. 49, 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, та не звернув увагу на те, що згідно з нормами ст. 1215 ЦК України безпідставно набута пенсія підлягає поверненню, якщо така виплата відбулась внаслідок недобросовісності з боку її набувача. Крім того, на думку представника відповідача, суд не надав належної оцінки і тій обставині, що у період з 15 листопада 2016 року по 27 березня 2017 року відповідач фактично не працював, тому неправомірно стягнув виплачені кошти за вказаний період.

У свою чергу, Білопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду залишити без змін. При цьому, позивач вказує, що відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застрахована особа зобовязана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну її статусу, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Разом з тим, про факт поновлення на роботі з 27 березня 2017 року відповідач повідомив позивача більше, ніж через три місяці та продовжував отримувати пенсію до 31 липня 2017 року. Також, позивач погоджується з висновками місцевого суду про те, що посада ОСОБА_1 відноситься до категорії державної служби, що також підтверджується рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 21 березня 2018 року по справі № 580/1295/17. Крім того, управління Пенсійного фонду України вважає, що суд правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з 01 січня 2015 року отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи по загальному захворюванню на підставі його заяви, поданої 18 лютого 2015 року до Лебединського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, яке в результаті реорганізації припинило свою діяльність та на даний час утворено Білопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, яке є правонаступником всіх прав та обовязків припинених управлінь (а.с. 6, 9 10, 19 - 20).

При цьому, відповідно до даних памятки пенсіонеру, підписаної ОСОБА_1 18 лютого 2015 року, пенсіонер зобовязаний повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати, тобто, про вступ на роботу, звільнення з роботи, реєстрацію або зняття з обліку як фізичної особи підприємця (а.с. 8).

З 28 січня 2016 року ОСОБА_1 працював на посаді головного спеціаліста Департаменту екології та охорони природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації, яка віднесена до категорії державної служби, що підтверджується даними його трудової книжки, рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 21 березня 2018 року по адміністративній справі № 580/1295/17, яке набрало законної сили, щодо зобовязання відновити нарахування та виплату йому пенсії (а.с. 12 13, зворот а.с. 90 91).

З 01 квітня 2015 року виплата пенсії відповідачу була тимчасово припинена на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (з подальшими змінами про дію цього Закону по 30 вересня 2017 року), оскільки вказаними нормами закону передбачено, що пенсії інвалідам ІІІ групи по загальному захворюванню, які працюють на посадах держаних службовців, із вказаного вище періоду тимчасово не виплачуються, а після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

14 листопада 2016 року відповідач був звільнений з посади за скороченням чисельності згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України та виплату пенсії йому було поновлено на підставі його заяви від 15 листопада 2016 року, поданої до Лебединського обєднаного управління ПФУ (а.с. 11, 12 на звороті).

Наказом директора Департаменту екології та охорони природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації від 27 березня 2017 року № 8-ОС відповідача було поновлено на раніше займаній посаді з 15 листопада 2016 року, підстава: заяви ОСОБА_1 від 23 березня та від 24 березня 2017 року, постанова Сумського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року по справі № 818/1683/16 (а.с. 12 14).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на ті обставини, що ОСОБА_1 лише 11 липня 2017 року звернувся до управління Пенсійного фонду із заявою про внесення до пенсійної справи відомостей про працевлаштування, надавши копію трудової книжки із записом про поновлення його на роботі та копію наказу Департаменту екології та охорони природних ресурсів від 27 березня 2017 № 8-ОС про поновлення на роботі (а.с. 1 3, 11 - 15). При цьому, позивач вважає, що ОСОБА_1 відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не має права на отримання пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання, яка була нарахована йому у період з 15 листопада 2016 року по 31 липня 2017 року в сумі 10773,67 грн., оскільки вважається таким, що працював у вказаний період відповідно до рішення суду про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу.

З огляду на викладене, рішенням Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 13 липня 2017 року за № 25 було констатовано факт отримання відповідачем надміру виплаченої суми пенсії і запропоновано стягнути її з відповідача у судовому порядку, якщо він добровільно не поверне вказані кошти, про що останнього було повідомлено листом від 13 липня 2017 року за № 3971/03-32 (а.с. 16, 18).

Разом з тим, відповідач у добровільному порядку кошти не повернув, що стало підставою для звернення Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії в розмірі 10773,67 грн. з посиланням на ст.ст. 49, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи позов Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що відповідачу в період з 15 листопада 2016 року по 31 липня 2017 року було надміру виплачено пенсію в сумі 10773,67 грн., так як він своєчасно не надав позивачу інформацію про поновлення його на посаді державного службовця та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, що вплинуло на право отримання пенсії.

Разом з тим, колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком місцевого суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача всієї суми пенсії, виплаченої йому за заявлений період, виходячи з наступного.

Зокрема, згідно з вимогами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що надміру сплачені суми пенсії можуть бути стягнуті у судовому порядку, в тому числі і внаслідок зловживань з боку пенсіонера.

Встановлені в справі обставини дають підстави стверджувати, що відповідач не виконав своїх зобовязань щодо того, щоб вчасно повідомити орган Пенсійного фонду про обставини, що впливають на припинення виплати пенсії, так як відомості про своє поновлення на посаді державного службовця відповідно до наказу роботодавця від 27 березня 2017 року відповідач надав управлінню Пенсійного фонду лише 11 липня 2017 року, тобто, через три з половиною місяці після поновлення його на роботі (а.с. 15), що свідчить про зловживання з його боку, а протилежного він не довів.

Разом з тим, місцевий суд не звернув увагу на ту обставину, що позивачем не доведено факту ухилення відповідача від обовязку надати територіальному органу ПФУ інформацію про втрату права на отримання пенсії у період з 15 листопада 2016 року по 26 березня 2017 року включно, тобто з часу звільнення та до поновлення ОСОБА_1 на посаді державного службовця, так як у цей період судом розглядалась справа щодо його поновлення на роботі, що підтверджується постановою Сумського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року по справі № 818/1683/16 та наказом Департаменту екології та охорони природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації від 27 березня 2017 року № 8-ОС.

При цьому, колегія суддів бере до уваги дані відомостей Пенсійного фонду України, що враховуються для визначення пенсії, згідно з чим у період з 15 листопада 2016 року по 26 березня 2017 року включно облік спецстажу державного службовця відповідачу не здійснювався, а починаючи з 27 березня 2017 року спецстаж йому було поновлено (а.с. 38 41).

Таким чином, передбачені ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для стягнення з відповідача надміру виплаченої суми пенсії у період з 15 листопада 2016 року по 26 березня 2017 року відсутні, однак, суд першої інстанції зазначеного не врахував та помилково стягнув з відповідача суму пенсії за весь вказаний вище період.

Отже, на думку колегії суддів, період, за який підлягає стягненню з відповідача надміру виплачена сума пенсії становить з 27 березня 2017 року по 31 липня 2017 року, тому розрахунок суми пенсії, яка підлягає стягненню виглядає наступним чином: 201,13 грн. (пенсія, виплачена за 27 31 березня 2017 року, тобто за 5 днів) + 1247 грн. (за квітень 2017 року) + 1312 грн. (за травень 2017 року) + 1312 грн. (за червень 2017 року) + 1312 (за липень 2017 року) = 5384,13 грн., у звязку з чим доводи апеляційної в зазначеній частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, твердження представника відповідача в апеляційній скарзі про те, що місцевий суд належним чином не зясував, чи отримав відповідач компенсацію за час вимушеного прогулу та чи віднесено посаду головного спеціаліста Департаменту екології та охорони природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації, на яку було поновлено відповідача згідно з наказом від 27 березня 2017 року, до категорії посад державних службовців не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, з даних трудової книжки, наказу директора Департаменту екології та охорони природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації від 27 березня 2017 року № 8-ОС, а також з постанови Сумського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року по адміністративній справі щодо поновлення відповідача на роботі та з рішення Лебединського районного суду Сумської області від 21 березня 2018 року по справі № 580/1295/17 стосовно відновлення нарахування та виплати пенсії, вбачається, що за час вимушеного прогулу за період з 15 листопада 2016 року по 07 лютого 2017 року відповідачу, який є державним службовцем, на якого поширюється дія Закону України «Про державну службу», було виплачено середній заробіток.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального права не знайшли свого підтвердження, оскільки при зверненні до суду з даним позовом Білопільське обєднане управління Пенсійного фонду просило стягнути з відповідача спірні кошти на підставі ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нормами якої регулюється питання повернення сум пенсій, виплачених надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера.

Таким чином, сума надміру виплаченої пенсії, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 5384,13 грн., а не 10773,67 грн., як вказав суд першої інстанції.

Ураховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга, відповідно, має бути частково задоволена.

На підставі ст. 141 ЦПК України, п.1 п.п. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання до суду позовної заяви, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог майнового характеру (50%) з Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області та ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі по 320 грн. з кожного. Крім того, пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги з Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню частково сплачений останнім судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 480 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 2; 376 ч. 1 п.п. 1, 4; 381; 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 29 січня 2018 року в даній справі змінити як в частині стягнення надміру виплаченої суми пенсії, так і в частині розподілу судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області 5384,13 грн. надмірно виплаченої пенсії.

Стягнути з Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 320 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 320 грн.

Стягнути з Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 480 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Суддя-доповідач: ОСОБА_3

Судді: Т.А. Левченко

ОСОБА_4