Провадження № 22-ц/779/395/2018
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

учасників справи: апелянта ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду в складі судді Пастернак І.А., ухвалене 17 січня 2018 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого складено 22 січня 2018 року,

в с т а н о в и в:

19 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 25 травня 2004 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому народилося двоє синів. Зокрема, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Діти знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку участі в їх утриманні не бере. Тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 2 250,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з 19 грудня 2017 року. Також вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у загальному розмірі 4 500,00 грн на обох дітей.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині визначення розміру аліментів ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що при визначенні розміру аліментів судом не враховано його матеріального становища. При цьому судом взято до уваги пояснення позивача про розмір його місячного доходу понад 7 000,00 грн, хоча такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Відповідно до довідки ПАТ «Тернопільський молокозавод» (Молокія) №29 від 2 лютого 2018 року за період з 1 вересня 2017 року по 31 січня 2018 року його заробітна плата після утримання обов'язкових відрахувань становить близько 4 700,00 грн в місяць. Враховуючи сплату комунальних послуг, мінімальне придбання продуктів харчування тощо визначений розмір аліментів поставить його у скрутне матеріальне становище. Крім того, він проживає з іншою жінкою без реєстрації шлюбу, в якої є діти.

Не прийнято місцевим судом до уваги і того, що обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків. ОСОБА_2 працює у торговельному центрі «Метро», має стабільну, високу заробітну плату. А тому, на думку апелянта, враховуючи ці обставини, розмір встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, розмір аліментів на кожну дитину повинен становити не більше 1 000,00 грн.

Також вказує, що заява ОСОБА_5 від 17 січня 2018 року про стягнення аліментів у розмірі 2 250 грн на кожну дитину прийнята судом з порушенням ч. 5 ст. 49 ЦПК України. Крім того, така написана під диктовку судді. Як і його заява про визнання позову. При цьому заява написана ним з неповним розумінням змісту такої.

З наведених підстав просив рішення суду в частині визначення розміру аліментів змінити, стягнути аліменти на кожну дитину щомісячно у розмірі по 1 000,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 покликалася на те, що заява про визнання позовних вимог написана відповідачем добровільно. При цьому вказала, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21 грудня 2017 року про відкриття провадження у справі ОСОБА_2 запропоновано подати письмовий відзив на позов. Судове засідання призначено на 17 січня 2018 року. А тому, на її думку, у відповідача було достатньо часу на підготовку до судового засідання, на отримання правової допомоги кваліфікованого юриста чи адвоката, а також на укладення договору про надання йому правової допомоги.

Беручи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, вважала, що рішення суду є законним. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У зв'язку з чим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Івано-Франківської області.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів. Зазначив про можливість сплачувати аліменти в розмірі по 1200,00 грн на кожну дитину.

ОСОБА_2 доводів скарги не визнала посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду в повній мірі не відповідає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сини проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дітей не надає.

При визначенні розміру аліментів місцевим судом враховано подані сторонами 17 січня 2018 року заяви: позивача - про визначення розміру стягуваних аліментів в твердій грошовій сумі на кожну дитину по 2 250,00 грн, а відповідача - про визнання цього розміру аліментів, що в сукупності становить 4 500,00 грн. При цьому довідка про доходи останнім до матеріалів справи не долучалася.

Однак колегія суддів не може погодитись із рішенням суду в частині визначення розміру аліментів з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з нормами ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття (а.с.1-2).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21 грудня 2017 року про відкриття провадження враховуючи предмет та підстави позову постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи призначено на 17 січня 2018 року (а.с. 9).

Частинами 5, 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Як вбачається з матеріалів справи 17 січня 2018 року позивач подала заяву, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 2 250,00 грн на кожну дитину, а справу розглядати без її участі (а.с.11).

Цього ж дня ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі. При цьому зазначив, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дітей по 2 250,00 грн (а.с.12).

В той же час, такі не зареєстровані у порядку передбаченому п.2 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах…, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року N 173.

Водночас із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що сторони в судове засідання не з'явились.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 року» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1 860,00 грн.

Згідно з ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

При визначенні розміру аліментів місцевим судом цих вимог закону, а також фактичних обставин справи не враховано.

З'ясовано, що ОСОБА_1 працює у ПАТ «Тернопільський молокозавод» (Молокія) на посаді водія автотранспортного засобу. Відповідно до довідок від 2 лютого 2018 року №29 та від 10 квітня 2018 року №209, долучених до апеляційної скарги та в засіданні суду 12 квітня 2018 року, його дохід за період з вересня 2017 року по березень 2018 року складає 45 901,02 грн, утримання 9 008,94 грн (а.с.35).

Згідно з довідкою від 2 березня 2018 року №13 ОСОБА_2 працює в ТОВ «БІЗНЕС-БЕЗПЕКА І Б.», її дохід за період з 16 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року склав 12 580,00 грн, утримання 2 309,10 грн (а.с.53).

Тому оцінюючи вищенаведені та наявні у справі докази, враховуючи потреби дітей, обов'язок обох батьків утримувати їх, можливості як батька, так і матері, суд вважає, що рішення місцевого суду в оскарженій частині слід змінити. Визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 в сумі по 1 200,00 грн на кожну дитину щомісячно.

А отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

В решті рішення суду першої інстанції не оскаржено, а тому апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2018 року змінити. Визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 в сумі по 1 200,00 грн на кожну дитину щомісячно.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2018 року.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський