Справа № 2-1130/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний судм.Дніпропетровська

У складі: головуючого судці Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.

заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, державного виконавця Малюк І.В., представників заінтересованої особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_5, заінтересовані особи державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_7, про визнання рішення державного виконавця незаконним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року.

В обґрунтуванні скарги посилалася на те, що в провадженні державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 на виконанні перебуває виконавче провадження ВП №50749548 з примусового на виконання виконавчого листа №2-п-86/11, виданого 23.05.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» заборгованість за кредитними договорами №МL-302/354/2007 від 18.10.2007 року, № МL-302/023/2007 від 02.02.2007 року, № СL-302/180/2007 від 07.06.2007 року розмірі - 1843667,15 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі - 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі - 120,00 грн., а всього 1 845 487,15 грн..

Вказане виконавче провадження було відкрито на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження представника за довіреністю ТОВ «ОТП Факторінг Україна» від 05.04.2016 року, та 06.04.2016 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-п-86/11 від 23.05.2011 року, який має відмітку про його повернення стягувачу 28.08.2015 року на підставі п.9 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», із зазначенням підпису заступника начальника виконавчої служби.

Заявник вважає, що виконавчий лист №2п-86/11 від 26.12.2011 року, який повернутий за п.9 ч.1 ст. 49 Закону 606-ХІУ від 21.04.1999 року, не може бути пред'явлено повторно до виконання, а також оскільки вона, як боржник, постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року не отримувала, тому просила суд визнати рішення державного виконавця незаконним та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року ВП №50749548, винесену державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_5 скаргу підтримала та пояснила, що вона неодноразово зверталася до державного виконавця Малюк І.В. з приводу надання їй для ознайомлення матеріалів зведеного виконавчого провадження, оскільки на виконанні у ВДВС знаходяться й інші виконавчі провадження. У свою чергу про існування іще одного виконавчого провадження ВП №50749548 на виконання виконавчого листа №2-п-86/11 від 23.05.2011 року, який має відмітку про його повернення стягувачу іще 28.08.2015 року на підставі п.9 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_6 заявниці не повідомляла, копію постанови про виконавче провадження не вручала, та будь-які документи від неї не отримувала. В постанові про опис та арешт майна боржника від 16.03.2017 року вона дійсно поставила свій підпис, однак була впевнена, що вказана виконавча дія проводилась на виконання іншого виконавчого документа.

Представник заявниці ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, додатково зазначивши, що державний виконавець не вручив по теперішній час ОСОБА_5 постанову про відкриття виконавчого провадження, тому вважає, що строк на оскарження вказаної постанови не пропущений. Також вказав, що рішення в провадженні 6/199/155/17 не може впливати на вирішення вказаної справи, оскільки предмет доказування є інший.

Представник заінтересованої особи державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог посилаючись на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року ВП №50749548 було направлено боржнику ОСОБА_5 вчасно за вихідним №5684 від 06.04.2016 року на адресу: АДРЕСА_1 (помилково вказано 64), що підтверджується даними реєстру відправки пошти за 08.04.2016 року. Також зауважила, що боржниця достовірно була повідомлена про відкриття виконавчого провадження, оскільки відповідно до даних виконавчого провадження неодноразово знайомилась з матеріалами виконавчого провадження, отримала постанову про опис та арешт майна боржника від 16.03.2017 року, де поставила свій підпис. Таким чином, заявлені вимоги ОСОБА_5 вважала необґрунтованими, свої дії правомірними, а підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року ВП №50749548 відсутні, тому просила суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Представники заінтересованої особи ПАТ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог, просив у задоволенні скарги відмовити, зазначивши, що 30.01.2018 року Апеляційним судом Дніпропетровської області було винесено постанову у справі про визнання вищевказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якою залишено без змін ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.10.2017 року про відмову ОСОБА_5 у задоволенні заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №2-п-86/11, виданого 23.05.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» заборгованість за кредитними договорами №МL-302/354/2007 від 18.10.2007 року, № МL-302/023/2007 від 02.02.2007 року, № СL-302/180/2007 від 07.06.2007 року розмірі - 1843667,15 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі - 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі - 120,00 грн., а всього 1 845 487,15 грн.. В постанові апеляційного суду вказано, що виконавчий лист у встановлені строки був предявлений до виконання. Постановою про повернення виконавчого листа стягувачеві від 28.08.2015 року державний виконавець повернув вказаний виконавчий лист на підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на те, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і в іноземній валюті» неможливо звернути стягнення на майно боржника. Таким чином, апеляційним судом було встановлено, що виконавчий лист було повернуто на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі п.9 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім цього, підставою для повернення виконавчого листа на підставі п.9 ч.1 ст.49 Закону повинен бути відповідний лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська про відкликання виконавчого документа, який в матеріалах виконавчого провадження відсутній та скаржником також не надано до суду такого листа. З урахуванням усіх обставин та посилаючись на вимоги ч.4 ст.82 ЦПК України про встановлені обставини постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 року, що мають преюдиційне значення для даної справи і не підлягають доказуванню, представник наполягав на тому, що виконавчий лист було стягувачеві повернуто на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а не як вважає ОСОБА_5 та помилково вказано у самому виконавчому листі - на підставі п.9 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у постанові про повернення виконавчого листа норму закону вказано вірно.

Заінтересована особа ОСОБА_7 про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Вислухавши пояснення заявника та представників, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження ВП №50749548, суд вважає заявлені вимоги скарги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист №2п-86/11 від 26.12.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» заборгованості за кредитними договорами №МL-302/354/2007 від 18.10.2007 року, №МL-302/023/2007 від 02.02.2007 року, № СЬ-302/180/2007 від 07.06.2007 року розмірі - 1843667,15 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі - 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі - 120,00 грн., а всього 1 845487,15 грн. Вказаний виконавчий лист у встановлені законом строки був предявлений стягувачем до виконання.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.08.2015 року державний виконавець повернув вказаний виконавчий лист стягувачеві з відміткою: на підставі п.9 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.59).

На підставі заяви про відкриття виконавчого провадження представника за довіреністю ТОВ «ОТП Факторінг Україна» від 05.04.2016 року, виконавчий лист повторно був пердявлений до виконання та 06.04.2016 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-п-86/11 від 23.05.2011 року, який має відмітку про його повернення стягувачу 28.08.2015 року на підставі п.9 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», із зазначенням підпису заступника начальника виконавчої служби.

ОСОБА_5 звернулась до суду 31.08.2017 року зі скаргою на дії державного виконавця та про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року, що була уточнена скаргою від 05.02.2018 року.

Заявник вказує, що виконавчий лист №2п-86/11 від 26.12.2011 року, який повернутий за п.9 ч.1 ст. 49 Закону 606-ХІУ від 21.04.1999 року, не може бути пред'явлено повторно до виконання, а також оскільки вона, як боржник, постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року не отримувала, тому просила суд визнати рішення державного виконавця незаконним та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року ВП №50749548, винесену державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6.

У судовому засіданні були досліджені матеріали виконавчого провадження та судом встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року ВП №50749548 боржнику у виконавчому провадженні ОСОБА_5 у передбаченому законом порядку вручено не було, тому строк на оскарження вказаної постанови нею не пропущений.

За ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно з вимогами ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення вказаної постанови, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачеві у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частиною 5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення вказаної постанови, передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

ОСОБА_5 19.09.2017 року звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (провадження 6/199/155/17) з тих підстав, що 05.04.2016 року представник за довіреністю ТОВ «ОТП Факторінг Україна» ОСОБА_8 звернувся до начальника Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження та надав виконавчий лист, який має відмітку про повернення стягувачу 28.08.2015 р. виконавчого документу на підставі п.9 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» із підписом заступника начальника виконавчої служби, що виключає повторне його предявлення до виконання.

Після отримання 11.08.2017 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.08.2015 року було зясовано, що постанова містить інші ніж зазначені у виконавчому листі підстави, а саме п.9 ч. 1 ст. 47 Закону 606-ХІУ від 21.04.1999 року. Заявник вважає, що виконавчий лист був повернутий з підстав, які виключають подальше виконавче провадження.

Ухвалою від 19.10.2017 року судом встановлені підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до постанови державного виконавця від 28.08.2015 року, які не позбавляються стягувача права для повторного звернення до виконання виконавчого листа. Також судом встановлено, що стягувач повторно предявив спірний виконавчий лист до виконання 05.04.2016 року, тобто у строки, передбачені законом. Суд також звернув увагу на той факт, що постанова державного виконавця від 28.08.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві учасниками виконавчого провадження не оспорена та є чинною. Всі інші доводи заявника щодо порушених строків виконавчого провадження, сумнівності підпису посадової особи в постанові державного виконавця, невідповідності виконавчого листа вимогам закону, у звязку з чим незаконним відкриттям виконавчого провадження, зводяться до фактичного оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця та не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_5, та залишено без змін ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.10.2017 року про відмову ОСОБА_5 у задоволенні заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №2-п-86/11, виданого 23.05.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» заборгованість за кредитними договорами №МL-302/354/2007 від 18.10.2007 року, № МL-302/023/2007 від 02.02.2007 року, № СL-302/180/2007 від 07.06.2007 року розмірі - 1843667,15 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі - 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі - 120,00 грн., а всього 1 845 487,15 грн..

У постанові апеляційного суду також вказано, що виконавчий лист у встановлені строки був предявлений до виконання. Постановою про повернення виконавчого листа стягувачеві від 28.08.2015 року державний виконавець повернув вказаний виконавчий лист на підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на те, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і в іноземній валюті» неможливо звернути стягнення на майно боржника. Таким чином, апеляційним судом було встановлено, що виконавчий лист було повернуто на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі п.9 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що підстави законності повторного предявлення до виконання виконавчого листа №2п-86/11 від 26.12.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» заборгованості за кредитними договорами №МL-302/354/2007 від 18.10.2007 року, №МL-302/023/2007 від 02.02.2007 року, № СЬ-302/180/2007 від 07.06.2007 року розмірі - 1843667,15 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі - 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі - 120,00 грн., а всього 1 845487,15 грн., що покладено в основу обґрунтування даної скарги про визнання рішення державного виконавця Малюк І.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року незаконним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року, уже були предметом розгляду у справі (провадження 6/199/155/17), та їм Амур-Нижньодніпровським районним судом (ухвала від 19.10.2017) та апеляційним судом Дніпропетровської області(постанова від 30.01.2018) уже надана оцінка.

Окрім цього, суд вважає зазначити про безсумнівну обізнаність ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_2 про наявність вказаного виконавчого провадження ВП50749548, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження: постановою про опис та арешт майна боржника ВП №50749548 від 16.03.2017 року (а.с.94-95) де міститься підпис ОСОБА_5, та заперечення до постанови про опис та арешт майна боржника ВП №50749548 від 16.03.2017 року, що власноручно написана представником ОСОБА_5 - ОСОБА_2, який має юридичну освіту та надає заявниці юридичну допомогу. Також суд звертає увагу на те, що за даним виконавчим провадженням проводилися виконавчі дії, які були предметом оскарження боржником в судах, про що зазначалося заявницею в ході розгляду даної справи, оскільки було реалізоване заставне майно боржника (автомобіль).

Враховуючи вищевикладене на надаючи оцінку усім обставинам справи, суд вважає рішення державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року правомірним, та постанова від 06.04.2016 року ВП№ 50749548 про відкриття виконавчого провадження скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 260, 261, 447-449 суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_5, заінтересовані особи державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_7, про визнання рішення державного виконавця незаконним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г.Якименко