РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/112/18

Провадження № 2/700/154/18

12 квітня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/112/18 провадження №2/700/154/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що 16 січня 2015 року в м.Каневі Черкаської області померла їх мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 245025 від 16.01.2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку по вул. Центральній, 57 в с. Дібрівка Лисянського району Черкаської області, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1785 га., розташованої на території Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІЧР № 049430 від 06.08.2003 року, виданого на імя ОСОБА_3, майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧЕ-Х № 147892 від 12.01.2004 року на суму 6584 гривень, або 0,61% від загальної вартості пайового майна фонду підприємства ТОВ «Хлібороб». За життя ОСОБА_3 залишила заповіт від 18 травня 1998 року, посвідчений секретарем Дібрівської сільської ради, згідно з яким спадкоємцями є ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка 23.12.2015 року своєю заявою відмовилася від прийняття належної їй частки у спадщині на їх користь. Як єдині спадкоємці за заповітом 11 серпня 2017 року позивачі звернулися до Лисянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. За таких обставин позивачі змушені звернутися до суду та просять визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3

Позивачі у судове засідання не з'явилися, просили суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили винести рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 16 січня 2015 року в м. Каневі Черкаської області померла мати позивачів ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 245025 від 16.01.2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку по вул. Центральній, 57 в с. Дібрівка Лисянського району Черкаської області, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1785 га., розташованої на території Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІЧР № 049430 від 06.08.2003 року, виданого на імя ОСОБА_3, майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧЕ-Х № 147892 від 12.01.2004 року на суму 6584 гривень, або 0,61% від загальної вартості пайового майна фонду підприємства ТОВ «Хлібороб». За життя ОСОБА_3 залишила заповіт від 18 травня 1998 року, посвідчений секретарем Дібрівської сільської ради, згідно з яким спадкоємцями є ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка 23.12.2015 року своєю заявою відмовилася від прийняття належної їй частки у спадщині на їх користь. Позивачі як спадкоємці за заповітом бажають оформити спадщину, однак позбавлені такої можливості через відсутність документів на житловий будинок.

Згідно з довідкою Дібрівської сільської ради Черкаської області від 04.04.2018 року № 36, за померлою ОСОБА_3 числиться житловий будинок з надвірними спорудами в с. Дібрівка Лисянського району Черкаської області по вул. Центральна, 57, який розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,50 га. Документи на право власності на будинок та земельну ділянку не видавалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги наявність у позивачів дійсного заповіту, визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла 16 січня 2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1235, 1236, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований на земельній ділянці розміром 0,50 га., що знаходиться по вул. Центральна, 57 в с. Дібрівка Лисянського району Черкаської області, який залишився після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.01.2015 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований на земельній ділянці розміром 0,50 га., що знаходиться по вул. Центральна, 57 в с. Дібрівка Лисянського району Черкаської області, який залишився після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.01.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частини земельної ділянки розміром 2,1785 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта серії ІІІ ЧР №049430, яка знаходиться в межах Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, яка залишився після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.01.2015 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частини земельної ділянки розміром 2,1785 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта серії ІІІ ЧР №049430, яка знаходиться в межах Дібрівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, яка залишився після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.01.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частини майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Хлібороб», розміром 6584 гривень або 0,61 від загальної вартості майна пайового фонду, на підставі свідоцтва серії ЧЕ Х №147892, який залишився після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.01.2015 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частини майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Хлібороб», розміром 6584 гривень або 0,61 від загальної вартості майна пайового фонду, на підставі свідоцтва серії ЧЕ Х №147892, який залишився після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.01.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Н.В. Бесараб