Справа № 594/25/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача адвоката ОСОБА_4

представника органу опіки та піклування ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем ОСОБА_3 перебувала у шлюбі, в якому у них народилася одна дитина - син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому, вказала, що літом 2003 року відповідач зрадив їй у подружній вірності і саме з того часу вони припинили подружні відносини та стали проживати окремо, а у 2009 році шлюб між ними було розірвано.

Поряд з тим, зазначила, що починаючи з 2003 року і по даний час, відповідач, як батько дитини, не цікавився його життям та здоров»ям, не бачився з ним та не спілкувався. На даний час син навчається на першому курсі Борщівського агротехнічного коледжу, до цього навчався 9 років у Борщівському НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів №3». За весь час навчання у школі та коледжі відповідач жодного разу не відвідував його, не приводив і не забирав із школи в перші роки, не цікавився його навчанням та успіхами, не відвідував батьківських зборів, не брав участі у його вихованні, не спілкувався із вчителями. Коли син хворів, ним не цікавився і нічим не допомагав, таким чином повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків щодо виховання сина, зовсім забув про його існування та про те, що його потрібно виховувати та утримувати.

Також зазначила, що у листопаді 2017 року разом із сином, за його ініціативою, поїхали до відповідача у с.Гермаківка, оскільки син хотів побачити як виглядає його батько, та оскільки не зверталась до нього з позовом про сплату аліментів, а він за ці всі роки жодного разу матеріально не допомагав синові, то хотіли попросити матеріальної допомоги для сина, який навчається у коледжі. Однак у відповідь ОСОБА_3 повідомив, що він одружений, з другою жінкою мають троє дітей, на даний час ніде не працює і не може нічим допомогти, крім того сказав, що відмовляється від сина та на підтвердження своїх слів пішов у Гермаківську сільську раду, де з власної ініціативи написав заяву, що він відмовляється від сина, на якій поставив підпис, та яка була завірена секретарем сільської ради. Така позиція батька дуже вразила сина, який і став ініціатором подання до суду заяви про позбавлення відповідача батьківських прав.

А тому, просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_1, її представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов, з підстав наведених у поданій до суду позовній заяві, підтримали та просили його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3, його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали частково - щодо стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. При цьому, відповідач вказав, що жодних домовленостей з позивачем щодо утримання дитини між ними не було. Позивач та члени її сім»ї не надавали можливості спілкуватись з сином, а тому, після таких їх дій, не наважувався на зустрчі з ним. Як він так і позивач створили інші сім»ї, а тому питання щодо участі у вихованні сина ними ніколи не обговорювалось. Щодо заяви, яку написав у приміщенні сільської ради, то така була написана ним на вимогу та під диктовку позивача, а не з власної ініціативи, оскільки не бажав створювати між ними конфліктних ситуацій. Крім того, аліменти може сплачувати у мінімальному розмірі так як не має офіційного місця роботи, отримує нестабільний дохід, має іншу сім»ю. в якій виховуються троє неповнолітніх дітей.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав було предметом вивчення органу опіки та піклування, який зробив висновок щодо доцільності позбавлення відповідача таких прав.

Заслухавши сторонни, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 150, 164 п.2 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки позбавляються батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дитини.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що сторонами не оспорювалось, стверджено свідоцтвом про народження серії 1 ИД №117441, виданого 21 жовтня 2002 року Гермаківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Крім того встановлено, що сторони шлюб розірвали 26 травня 2009 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів, зроблено відповідний актовий запис за №85. Наведене вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ИД №028913, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 31 липня 2009 року.

16 вересня 2009 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище Свирида, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №059048, виданого 16 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області.

Поряд з тим встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 разом із матір»ю та бабусею зареєстовані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, дитина знаходиться на утриманні позивача. Наведене вбачається з довідки Борщівської міської ради №16 від 02.01.2018 року, акту обстеження житлових умов заявника від 02.01.2018 року, складеного комісією Борщівської міської ради.

З довідки Борщівського навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів №3-гімназія імені ОСОБА_8» №-01 від 03.01.2018 року, вбачається що ОСОБА_6 навчався у вказаному навчальному закладі з першого класу, який закінчив у 2017 році. За період його навчання, батько ОСОБА_3, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з класним керівником і вчителями предметниками. Шкільним життям сина цікавилася тільки мати.

Аналогічне вбачається також з довідки Борщівського агротехнічного колледжу №4 від 03 січня 2018 року, де ОСОБА_6 на даний час навчається на першому курсі.

Те що відповідач не цікавиться життям сина, не бере участі у його вихованні, матеріально не допомагає йому а також не бачиться з ним і не спілкується і фактично не бажає цього, в ході судового засідання було стверджено і показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, яка проживають по сусідству з позивачем, ОСОБА_11 брата позивача.

З висновку органу опіки та піклування - Борщівської районної державної адміністрації від 22 лютого 2018 року слідує, що такий вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що є достатні підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Поряд з тим, суд знаходить такими, що підлягають задоволенню частково вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів.

При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначений для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Крім того, суд враховує і те, що відповідач на даний час ніде не працює, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, тому, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 січня 2018 року і до досягнення ним повноліття.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати по справі у вигляді судового збору.

Враховуючи наведене вище, на підставі ст.ст.150, 164, 160, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки м.Борщів вул Петлюри 20, Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 січня 2018 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки м.Борщів вул Петлюри 20, Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати у сумі 704 ( сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: