18.04.2018 Єдиний унікальний № 371/1167/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/ 93/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом звернувся представник позивача ОСОБА_3 та просив суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, будинком № 45 по вулиці Центральна (Леніна) села Владиславка Миронівського району Київської області.

Позовні вимоги обґрунтував тими обставинами, що ОСОБА_1 на праві власності належить будинок № 45 по вулиці Центральна (Леніна) села Владиславка Миронівського району Київської області. В цьому будинку зареєстрована бувша дружина позивача, ОСОБА_2, яка з квітня 2015 року в будинку не проживає, проте залишається зареєстрованою в ньому.

В судове засідання позивач не зявився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, клопотання про розгляд справи за її відсутності не надала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши позовну заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власниками будинку № 45 по вулиці Центральна (Леніна) села Владиславка Миронівського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26 березня 2010 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 березня 2010 року № 25694612 (а.с. 4-5).

Частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї та інших осіб.

Аналогічне правило міститься в статті 150 Житлового кодексу Української РСР, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення осіб у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності, є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області від 04 вересня 2017 року № 717 в будинку № 45 по вулиці Центральна села Владиславка Миронівського району Київської області зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Згідно актів обстеження від 25 травня 2015 року, 25 червня 2015 року, 25 липня 2015 року, 25 серпня 2015 року, 25 вересня 2015 року, 25 жовтня 2015 року, 26 листопада 2015 року, 25 грудня 2015 року, 25 січня 2016 року, 24 лютого 2016 року, 25 березня 2016 року, 25 квітня 2016 року, 26 травня 2016 року, 24 червня 2016 року, 25 липня 2016 року, 26 серпня 2016 року, 25 вересня 2016 року, 24 жовтня 2016 року, 25 листопада 2016 року, 24 грудня 2016 року, 25 січня 2017 року, 24 лютого 2017 року та 26 березня 2017 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 у будинку № 45 по вулиці Центральна (Леніна) села Владиславка Миронівського району Київської областіне проживає, особистих речей її не виявлено, спільного господарства з власником будинку, який проживає за даною адресою, не веде (а.с. 7-29).

Таким чином судом встановлено, що відповідач понад рік (з квітня 2015 року по час розгляду справи 18 квітня 2018 року ) відсутня без поважних причин за місцем своєї реєстрації в будинку № 45 по вулиці Центральна (Леніна) села Владиславка Миронівського району Київської області.

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права розпорядження своїм майном.

Відповідач, яка без поважних причин була відсутня понад один рік у будинку за вказаною адресою втратила право на користування ним, а тому у позивача, як власника будинку, виникло право на звернення до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком № 45 по вулиці Центральна (Леніна) села Владиславка Миронівського району Київської області, який належить позивачу на праві власності. Цим правом позивач правомірно скористався у спосіб, передбачений ст. 405 Цивільного кодексу України, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що в разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач є особою, яку звільнено від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню на користь держави з відповідача.

На підставі ст. ст. 319, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 8-11, 15, 57- 60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 228, 233, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування будинком № 45 по вулиці Центральна (Леніна) села Владиславка Миронівського району Київської області, який належить ОСОБА_1 на праві власності.

3.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 гривню 00 копійок судових витрат у виді судового збору.

4.На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя підпис ОСОБА_5

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук