Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Чуб Н.С., Сіренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в сумі 2500 гривень щомісячно на утримання їхньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано 22 квітня 2016 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач після припинення шлюбних стосунків взагалі відмовився приймати участь в утриманні їхньої доньки. Їхня донька постійно хворіє. На лікування дитини потрібні значні кошти. Також, кошти потрібні для придбання продуктів харчування, одягу. На даний час вона не працює у зв'язку з доглядом за донькою, отримує допомогу від держави. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надавати у добровільному порядку кошти, але її розмови нічого не змінили. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом по стягнення з відповідача аліментів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути без її участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає частково та просить суд стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки в сумі 2000 гривень щомісячно. Крім того, відповідачем також було подано письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 39-41).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які просили справу розглянути у їхню відсутність.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 22 квітня 2016 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 10).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року, з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2017 року до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років (а.с. 43).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що позивач разом з малолітньою донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач проживає окремо від доньки, при цьому є особою працездатного віку.

Відповідно до довідки від 02 лютого 2018 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД», ОСОБА_2 працює в ТОВ «Сільпо-Фуд» на посаді продавця продовольчих товарів, Відділ свіжих продуктів по теперішній час (а.с. 44).

Згідно довідки про отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку від 15 липня 2016 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва, ОСОБА_1 зареєстрована у Державній службі зайнятості як безробітна з 30 грудня 2015 року. Припинено реєстрацію з 14 липня 2016 року у зв'язку з поданням письмової заяви про бажання здійснення догляду за дитиною по досягнення нею трирічного віку. (а.с. 5).

З огляду на вищевикладені доводи, враховуючи надані суду докази з позиції їх належності та допустимості, враховуючи норми чинного законодавства України про обопільний обов'язок батьків в утриманні та вихованні дитини, суд, беручи до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, при цьому не заперечує проти утримання власної доньки, частково визнаючи позов, приходить до висновку про стягнення з останнього на користь позивача на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 141, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3) про стягнення аліментів- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, працюючого продавцем продовольчих товарів у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд»), на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Київ, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1), на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з 06 листопада 2017 року і до дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: