Постанова

Іменем України

2 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 212/2214/15-ц

провадження № 61-2359св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - Управління благоустрою та житлової політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль»,

третя особа - Виконавчий комітет Криворізької міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 червня 2016 року в складі судді Водоп'янова С. М. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року в складі суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Управління благоустрою та житлової політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль»(далі - ДП «Криворізька теплоцентраль»), третя особа - Виконавчий комітет Криворізької міської ради, про зобов'язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі витягу з протоколу засідання комісії Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 30 серпня 2006 року № 1443/8А з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого постачання в належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1, установлено індивідуальне опалення. На підставі зазначеного витягу вона письмово звернулась до відповідачів для складання акта про відключення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та зняття теплового навантаження в квартирі, однак отримала відповідь Управління благоустрою та житлової політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради про те, що вирішення даного питання не належить до його компетенції.

ДП «Криворізька теплоцентраль» також відмовило їй у складанні акта про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води через пропущення строку для звернення в зв'язку зі зміною чинного законодавства.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просила визнати дії ДП «Криворізька теплоцентраль» неправомірними та зобов'язати скласти акт про відключення окремого приміщення в багатоквартирному будинку від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води й зняття з теплового навантаження квартири за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати Виконавчий комітет Криворізької міської Ради скласти акт про відключення окремого приміщення в багатоквартирному будинку внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання й зняття з теплового навантаження зазначеної квартири; визнати неправомірними дії міжвідомчої комісії Управління благоустрою та житлової політики Виконавчого комітету Криворізької міської Ради та зобов'язати скласти відповідний акт.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не дотриманий порядок відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та узгодження з міжвідомчою комісією Управління благоустрою та житлової політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та надав їм належну правову оцінку.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку про те, що вона не надала доказів відключення квартири від мереж централізованого опалення, а рішення засідання комісії Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 30 серпня 2006 року № 1443/8А не є належним доказом, оскільки законодавством, чинним на момент прийняття відповідного рішення, було передбачено саме такий порядок відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

У квітні 2017 року ДП «Криворізька теплоцентраль» подало заперечення на касаційну скаргу, посилаючись на те, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і обґрунтованими, висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, підстав для їх скасування немає.

У січні 2018 року справу Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Установлено й це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 27 листопада 2003 року є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з централізованого опалення.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого постачання від 30 серпня 2006 року № 1443/8А, ОСОБА_4 надано погодження на влаштування індивідуального опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1, при виконанні умов, зазначених у витягу, а саме: звернення до Управління житлово-комунального господарства та ДП «Криворізька теплоцентраль» для складання відповідних актів про відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Спір між сторонами виник з приводу правомірності обладнання належної позивачу квартири автономним опаленням.

16 січня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Управління благоустрою та житлової політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради та ДП «Криворізька теплоцентраль» з приводу складання відповідних актів щодо відключення її квартири від централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Листом Управління благоустрою та житлової політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 5 вересня 2015 року № 695/8 ОСОБА_4 повідомлено, що згідно з рішенням Криворізької міської ради від 27 листопада 2013 № 2309 «Про затвердження Положення про управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради в новій редакції» питання щодо складання зазначеного акта не належить до його компетенції.

Листом ДП «Криворізька теплоцентраль» від 29 січня 2015 року № 424/32 ОСОБА_4 відмовлено у складанні відповідного акта у зв'язку зі змінами чинного законодавства.

Право споживача відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у зв'язку з відключенням від мереж централізованого опалення закріплено в пункті 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 63 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 25 Правил відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4(далі - Порядок від 22 листопада 2005 року № 4) визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (із змінами внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169) відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання окремих приміщень житлового будинку, у тому числі квартир, не передбачено.

Можливість відключення окремих приміщень житлового будинку існувала до внесення змін, затверджених вищезазначеним наказом.

Зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року № 4, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169, набрали чинності 14 грудня 2007 року. Отже, до 14 грудня 2007 року при відключенні від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, необхідно керуватися Порядком від 22 листопада 2005 року № 4, згідно з яким було передбачено відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання окремих приміщень житлового будинку.

Громадяни, які отримали дозвіл на відключення квартири до 14 грудня 2007 року, мали право здійснити та завершити відповідні роботи з відключення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і оформити проведення та завершення таких робіт у відповідності із чинним на той час Порядком від 22 листопада 2005 року № 4.

Порядком від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком від 22 листопада 2005 року № 4 процедури.

Звертаючись до суду, позивач не довела, що відключення квартири від мереж централізованого опалення здійснене нею в порядку, передбаченому Правилами, а не самовільно.

У позивача наявні лише погодження комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого постачання Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 30 серпня 2006 року № 1443/8А на влаштування індивідуального опалення в квартирі, технічні умови на влаштування індивідуального (автономного) опалення від 11 грудня 2006 року, робочий проект теплоспоживання системи опалення, робочий проект реконструкції системи газопостачання та акт обстеження системи вентиляції та димових каналів.

Відомості про прийняття відповідного рішення міжвідомчою комісією в матеріалах справи відсутні, отже відключення квартири здійснено позивачем самовільно з порушенням установленого порядку.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В.С. Висоцька

С.П. Штелик