Справа № 467/172/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - Явіци І.В.,

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивувала тим, що проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 2010 року по 26 травня 2014 року. Від даних стосунків у них народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та утриманні її батьків. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 21 лютого 2018 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу не пізніше 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути вказані в ній недоліки.

26 лютого 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про виконання ухвали суду і усунення недоліків.

Даною заявою уточнено позовні вимоги, а саме: позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Також, позивачем заявлено клопотання про витребування від Арбузинської ЦРЛ довідки про стан здоров'я відповідача; від Арбузинського відділення Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС У Миколаївській області відомості про доходи відповідача; відомості від Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області щодо сплати аліментів на утриманців; а також відомостей від Реєстраційного сервісного центру МВС України в Миколаївській області - про зареєстровані за відповідачем транспортні засоби.

Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2018 року та призначено підготовче засідання на 21 березня 2018 року.

30 березня 2018 року в підготовчому судовому засіданні відповідач заявив відвід головуючому судді, посилаючись на обставини, які викликають сумнів в її об'єктивності та неупередженості.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 березня 2018 року провадження у справі було зупинено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України до вирішення питання про відвід.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєвої І.О. від 03 квітня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Явіци І.В. в даній цивільній справі відмовлено.

04 квітня 2018 року ухвалою судді провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 13 квітня 2018 року.

13 квітня 2018 року в підготовчому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та відмовилась від клопотання про витребування доказів по справі.

Тому суд, ураховуючи положення ст. 13 ЦПК України, не вирішував питання у порядку, встановлено цим Кодексом, щодо витребування доказів.

Відповідач у підготовчому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Проти ухвалення рішення на стадії підготовчого провадження сторони не заперечували.

Тож, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідач позов визнав повністю і сторони проти такого вирішення справи не заперечували.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозв'язку, в межах заявлених вимог, визнання позову відповідачем, керуючись принципом верховенства права, встановивши фактичні обставини та визначивши відповідні їм правовідносини, прийшов до такого.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 2010 року по травень 2014 року.

Згідно до свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 6).

Як встановлено судом, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, згоди на матеріальне утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За такого, врахувавши стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача на праві приватної власності транспортного засобу, відсутність на його утриманні інших непрацездатних осіб, суд вважає, що він має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу).

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

При прийнятті такого рішення, суд керується інтересами дитини та, окрім вищенаведених норм права, керується положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, відповідно до яких кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 200, 206, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 29 травня 1995 року Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 ( сімсот чотири) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Явіца