Справа № 740/5259/17
Провадження № 2/740/606/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинський хліб» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з ТОВ «Ніжинський хліб» на її користь 12233,90 грн. невиплаченої заробітної плати та 77757,30 грн. середнього заробітку за весь час затримки фактичного за період з листопада 2014 по 29 грудня 2017.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 12 грудня 2007 року її було прийнято тістомісом четвертого тарифного розряду в ТОВ «Ніжинський хліб». 26 червня 2017 року її було звільнено. В період з листопада 2014 по січень 2017 відповідачем порушувалися вимоги ст.43 Конституції, ст.ст.2, 96, 97 КЗпП України, ст.6 ЗУ «Про оплату праці», що встановлено управлінням держпраці та зафіксовано в акті перевірки додержання ТОВ «Ніжинський хліб» законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №25-02-015/0572.

За її підрахунками їй недорахована та не виплачена відповідачем заробітна плата в сумі 12233,90 грн.

Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача 24496,00 грн., з яких заборгованість по заробітній платі становить 13 212 грн. 85 коп. та 11283,15 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Вважає дії відповідача незаконними, оскільки у відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

ЇЇ середньоденний заробіток становить 139,35 грн. Період розрахунку становить з 01 листопада 2014 по 28 грудня 2017 включно 589 робочих днів.Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить: 139,35 грн. х 589 робочих днів = 77757,30 грн. При розрахунку середньої заробітної плати вона керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України №100 від 08.02.1995 року.

Ухвалою суду від 17 січня 2018 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У встановлений судом строк 07 лютого 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначається, що ОСОБА_1 була прийнята на роботу тісторобом 08.11.2014 року, а не 12.12.2007, та не тістомісом четвертого тарифного розряду, як зазначено в позові. Посилаючись на акт перевірки управління Держпраці від 29.09.2017, позивач не надає документальних доказів того, що відповідачем було здійснено порушення законодавства про працю, а лише зазначає суму 12233,90 грн., не обґрунтовуючи її жодним чином.

При звільненні розрахунок з нею був проведений в повному обсязі, будь-яких претензій до них від неї не надходило, тому не зрозумілий і розрахунок середнього заробітку за час затримки. В задоволенні позову просить відмовити.

07 березня 2018 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначено про підтримку позову та додано копію акту перевірки державної служби України з питань праці та копію припису від 29.09.2017 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно ст. 279 ч.5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. ОСОБА_1 сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу №78-К від 26.06.2017 року ОСОБА_1 була звільнена з ТОВ «Ніжин хліб» за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП (а.с.6).

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов*язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки,зазначені ст.116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

З відповіді управління Держпраці у Чернігівській області від 18.10.2017 року ОСОБА_1 вбачається, що управлінням Держпраці у Чернігівській області було проведено інспекційне відвідування ТОВ «Ніжинський хліб», за результатами якого було встановлено, що посада тістоміса відноситься до робітників 4 розряду, для якого встановлено міжкваліфікаційний коефіцієнт співвідношення від розміру мінімальної заробітної плати - 1,35. На час роботи ОСОБА_1 тістомісом у хлібобулочному цеху з 01.09.2015 по 31.12.2016 заробітна плата їй нараховувалась у розмірі мінімальної заробітної плати без застосування коефіцієнта міжпосадових співвідношень для робітника 4 розряду від розміру мінімальної заробітної плати (1,35). Зазначене є порушенням ст.96 КЗпП України. З 01.01.2017 по 26.06.2017 штатними розписами по ТОВ «Ніжинський хліб» від 01.01.2017 і 01.05.2017 для посадового окладу тістоміса хлібобулочного цеху, яка відноситься до робітників 4 розряду, передбачено застосування коефіцієнту 1,35 до прожиткового мінімуму -1600 грн. При виплаті заробітної плати керівництвом ТОВ «Ніжинський хліб» інформація про загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, по сумах відрахувань та утримань із заробітної плати, суми заробітної плати, що належить до виплати, надавались тільки на вимогу працівників, що є порушенням ст.110 КЗпП України.

За результатами перевірки в.о.директора ТОВ «Ніжинський хліб» ОСОБА_4 було винесено припис щодо усунення порушень трудового законодавства №25-02-015/0572 від 29.09.2017 року. Даною перевіркою було встановлено, в тому числі, і порушення ст.96, 110 КЗпП України .

Доказів на підтвердження звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про неповний розрахунок при звільненні позивачем не надано. За доводами представника відповідача, висловленими у судовому засіданні, з позивачем при звільненні розрахунки проведені вчасно і позивачем на підтвердження його аргументів про несвоєчасність розрахунків ніяких доказів суду не надано.

Вимоги позивача щодо стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати в сумі 12233,90 грн. та щодо стягнення середньої заробітної плати в сумі 77757,30 грн. необґрунтовані, не доведені жодним належним і допустимим доказом, через що правові підстави для будь-якого застосування до відповідача положень ст. 117 Кодексу закону про працю України, якою установлено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, як і розрахунок вказаної суму, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.115-117 КЗпП України, ст.ст. 263-265, 271-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинський хліб» про стягнення невиплаченої заробітної плати в сумі 12233 грн. 90 коп. та середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку за період з листопада 2014 року по 29 грудня 2017 року в сумі 77 757 грн. 30 коп. відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.