АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 2-323/13
Провадження № 22-ц/792/626/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в складі судді Андрощука Є.М. від 22 січня 2018 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В грудні 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову посилався на те, що 12.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №0, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 42345 грн. з розрахунку 16% річних на строк з 12.12.2007 року по 12.12.2012 року для придбання автомобіля.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за вказаним кредитним договором.

Позичальник неналежно виконував умови кредитного договору, станом на 12.09.2012 року y нього утворилась заборгованість в сумі 41164,70 грн., з яких 25072,86 грн. заборгованість за кредитом та 13268,84 грн. - заборгованість за відсотками, яку позивач просив стягнути з ОСОБА_4

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.02.2017 року вказану цивільну справу направлено за підсудністю до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29.01.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» вважає рішення суду необґрунтованим та незаконним, просить його скасувати і постановити нове, яким задовольнити позов. На думку апелянта, суд неправильно застосував ст. 261 ЦК України - перебіг позовної давності для АТ «Дельта Банк» починається з 08.12.2011 року, дати укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, а не в день першої прострочки платежу, як визначив суд. ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з цим позовом до ОСОБА_4 05 грудня 2012 року, тому банком не пропущено строк позовної давності.

У відзиві ОСОБА_4 вказує про безпідставність поданої апеляційної скарги. Вважає правильним висновок суду про те, що банк звернувся з цим позовом поза межами позовної давності.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про розгляд справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ч.1 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі зясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, у звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Так, встановлено, що 12.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, згідно умов якого АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_4 кредитні кошти в сумі 42345 грн. зі сплатою 16% річних на строк з 12.12.2007 року по 12.12.2012 року для придбання автомобіля ВАЗ 21112, 2007 року випуску р.н. НОМЕР_1, який Позичальник передав Банку в заставу.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за вказаним кредитним договором.

Позичальник неналежно виконував умови кредитного договору, станом на 12.09.2012 року y нього утворилась заборгованість в сумі 41164,70 грн., з яких 25072,86 грн. заборгованість за кредитом та 13268,84 грн. - заборгованість за відсотками.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у позові з підстав спливу позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що за умовами кредитного договору ОСОБА_4 мав виконувати зобов'язання частинами, тому позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитом, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Проте з таким висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовою пункту 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 12.12.2007 року позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення кредиту та укладено Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 12 грудня 2012 року, якщо тільки не застосовуються інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін.

Пунктом 6.1.2. цього договору встановлено, що банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з пунктом 1.2.2. Договору, та вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши його при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

В разі застосування Банком права, передбаченого пунктом 6.1.2 Договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є таким:

- Банк повідомляє Позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за Договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомлення про вручення) за адресою Позичальника;

- терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обовязковим до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту (п.6.2. договору).

Апеляційним судом встановлено, що внаслідок прострочення сплати позичальником щомісячних платежів банк скористався правом вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, та подав вказаний позов до позичальника 05.12.2012 року.

Пред'явленням вимоги до боржника є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову (постанова пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Тобто, факт звернення банком до суду з цим позовом підтверджує зміну ним строку виконання зобов'язання.

В свою чергу умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитом періодичними щомісячними платежами фактично встановлюють порядок і спосіб виконання зобов'язання, а тому позовна давність за вимогами кредитора не може обчислюватись з моменту прострочення чергового щомісячного платежу.

Відтак позов є обґрунтованим, наявна заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з позичальника на користь позивача.

З врахуванням наведеного, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» 41164,70 грн. боргу за кредитним договором.

Згідно з ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1029,10 грн. понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (31174, вул. Садова, 4, с. Ілляшівка, Старокостянтинівський район, Хмельницька область, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, вул. Щорса, 36-б, м. Київ, МФО 380236, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 41 164, 70 грн., з яких 25 072,86 грн. заборгованість за кредитом, 13 268,84 заборгованість за відсотками, а також 1029,10 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 26 квітня 2018 року.

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду .ОСОБА_5

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6 Провадження № 22-ц/792/626/18

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 27