Справа № 361/5593/17
Провадження № 2/361/459/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

20 квітня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі Чуксіну В.В., розглянувши без участі сторін у місті Бровари Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя і його поділ,-

встановив:

Позивач просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя, набутим під час шлюбу, і в порядку поділу майна виділити йому у власність 1/2 частку зазначеної квартири, іншу 1/2 частку залишити у власності відповідачки, мотивуючи тим, що з 22.01.2011р. він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, у шлюбі в липні 2014 року між відповідачкою і ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал» був укладений договір про пайову участь у кооперативі, за яку відповідач зобов'язалась сплатити визначений умовами договору пайовий внесок, а кооператив зобов'язався передати їй у власність квартиру № 488 у ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал». Договір укладено в інтересах подружжя, внески за договором здійснені за рахунок його коштів. У подальшому у липні 2016 року між ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал» і відповідачкою був укладений договір міни, за яким в рахунок передачі права власності на зазначену квартиру відповідачка відчужила корпоративні права на участь в управлінні кооперативом (пай). Право власності на квартиру за відповідачем зареєстроване з 20.07.2016р. Шлюб розірваний 30.03.2017р. у судовому порядку. Відповідач, вважає, що вказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності його і відповідачки, набута у шлюбі, у спільну сумісну власність, за спільні кошти і є спільним сумісним майном подружжя; тому просив виділити йому у власність 1/2 частку набутого нерухомого майна.

Відповідачка позов не визнала, подала заперечення на позов (за правилами ЦПК України до 15.12.2017 р.), за змістом яких не заперечувала факт перебування з позивачем у шлюбі, але не погодилась з тим, що вказана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки зазначене майно було набуто особисто нею на підставі договору міни від 20.07.2016р., за яким вона передала у власність ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал» належний особисто їй пай (корпоративні права на управління кооперативом) в обмін на квартиру, до укладення договору міни вона згідно договору про пайову участь у кооперативі сплачувала особисті кошти в рахунок внесення пайових внесків за квартиру, що підтверджується платіжними дорученнями. Твердження позивача про те, що пайові внески сплачувались за рахунок його коштів, не відповідають дійсності, оскільки позивач на той час ніде не працював, не мав жодних джерел надходження коштів, а отже і не міг сплачувати жодних коштів за вказану квартиру. Тому вважає, що дана квартира набута у власність за її особисті кошти, і не є об'єктом права спільної сумісної власності. Просила у позові відмовити.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі і про згоду на ухвалення заочного рішення, наполягав на задоволенні позову, обставини, викладені в письмових запереченнях , не визнав, відповіді на відзив не подав.

Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилась, про дату, час розгляду справи була повідомлена належним чином, уповноваженого представника, який раніше приймав участь у справі, в судове засідання не направила, причини своєї неявки і представника суду не повідомила.

Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.

Судом встановлено, що з 22.01.2011р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2017р. шлюб між сторонами розірваний. Рішення суду набрало законної сили 10.04.2017 р.

29 липня 2014 р. між ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал» і відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір про пайову участь у кооперативі № 2/3/488.

Відповідно до п. 1.1 договору асоційований член (ОСОБА_2С.) зобов'язується здійснити пайовий внесок до кооперативу («ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал»), а кооператив зобов'язується забезпечити набуття асоційованим членом прав власності на квартиру в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.1.2 придбання квартири здійснюється асоційованим членом в чотири етапи: перший етап оплата 41,8 % пайового внеску в строк до 29.07.2014 р. з одночасним закріпленням прав асоційованого члену на квартиру; другий етап проведення асоційованим членом остаточних розрахунків із оплати пайового внеску в порядку і в строки, визначені в пункті 3.2 договору; третій етап - включення асоційованого члену до членів кооперативу шляхом зарахування частини паю в рахунок вступного внеску згідно із ст. 5 Статуту кооперативу після прийняття об'єкту будівництва в експлуатацію та повного розрахунку за договором. При підписанні договору міни ЖБК визначає у складі паю розмір вступного внеску. Розмір вступного внеску визначається ЖБК; четвертий етап набуття асоційованим членом прав власності на квартиру шляхом укладення договору міни паю на квартиру протягом шістдесяти календарних днів з моменту прийняття об'єкту будівництва в експлуатацію та за умови повного розрахунку за договором. При цьому, члени які уклали договір міни паю на квартиру автоматично припиняють членство в кооперативі.

Відповідно до п.2.1 на дату укладення цього договору під квартирою сторони розуміють сукупність майнових прав на оформлення права власності на асоційованого члена. Після оформлення права власності на асоційованого члена квартира буде об'єктом нерухомості згідно ст. 331 ЦК України з наступними характеристиками: за умовним номером 488, на поверсі 16, кількість кімнат 3, орієнтованою площею 90,19 кв.м.

Відповідно до п.2.2 квартира знаходиться на об'єкті будівництва, розташованому по вул. Київська 243 у м. Бровари Київської області. Запланований термін введення об'єкту будівництва в експлуатацію 4 квартал 2015 року.

Відповідно до п.3.1 пайовий внесок дорівнює 717010,50 грн., що за домовленістю сторін еквівалентно 81549,82 умовних одиниць. Еквівалент пайового внеску в умовних одиницях розрахований шляхом поділу суми пайового внеску, визначеного у гривні на договірний коефіцієнт К2, узгоджений сторонами на момент укладення цього договору в розмірі 8,7923.

Згідно п.3.1.1- сторони домовились, що договірна вартість 1 кв.м квартири на момент укладення договору складає 7950,00грн., що за домовленістю еквівалентно 904,20 умовних одиниць.

14 травня 2015 р. між Житлово будівельним кооперативом «Житловий комплекс Лісовий квартал» і ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1 до договору про пайову участь у кооперативі № 2/3/488 від 29.07.2014 р.

Відповідно до п.1 додаткової угоди згідно проведених обмірів площі квартири орієнтована площа квартири № 488 збільшилася на 4,03 кв.м, станом на 14.05.2015 р. орієнтована площа квартири № 488 становить 94,22 кв.м

Відповідно до п.2 додаткової угоди за погодженням сторін вартість додаткового 1 кв.м. складає 9944,48 грн., що за домовленістю сторін еквівалентно 904,20 умовних одиниць.

Відповідно до п.3 додаткової угоди у зв'язку зі збільшенням орієнтованої площі квартири сторони погодились збільшити пайовий внесок асоційованого члену на 40076,26 грн., що за домовленістю еквівалентно 3643,93.

19 жовтня 2015 року між Житлово будівельним кооперативом «Житловий комплекс Лісовий квартал» і ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 2 до договору про пайову участь у кооперативі № 2/3/488 від 29.07.2014 р.

Відповідно до п. 1 сторони домовилися змінити ч.2 п.2.1 договору і викласти ц такій редакції «п.2.1 після оформлення права власності на асоційованого члена квартира буде об'єктом нерухомості згідно із ст. 331 ЦК України з наступними характеристиками за номером 488 на поверсі 16, кількість кімнат 3, площею 95,8 кв.м».

Відповідно до п.3 додаткової угоди у зв'язку зі збільшенням орієнтованої площі квартири сторони погодились збільшити пайовий внесок асоційованого члену на 15712,28 грн., що за домовленістю еквівалентно 1428,64.

Згідно довідки ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал» від 20.07.2016 р. ОСОБА_2 повністю виконано зобов'язання за договором про пайову участь у кооперативі № 2/3/488 від 29.07.2014 р. і внесено 100 % пайового внеску.

20 липня 2016 року між ОСОБА_2 і ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал» був укладений договір міни, за яким ОСОБА_2 передала у власність, а ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал» прийняв пай в обмін на квартиру (житлове приміщення) № 488, розташовану у житловому будинку № 245, який знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська.

Відповідно до п.2.1 договору міни пай це корпоративні права, що засвідчують факт участі в управлінні кооперативом, і належить ОСОБА_2 у відповідності до договору про пайову участь та протоколу загальних зборів членів ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал» № 488/ВС від 20.07.2016 р., реєстровий № 1382.

Відповідно до п. 2.2 разом із паєм за цим договором відчужуються усі майнові та немайнові права члена ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал».

Відповідно до п.4.1 сторони погодилися, що вартість об'єкта нерухомості визначена на дату укладення цього договору становить 684970 грн., та є справедливою. Балансова вартість об'єкта нерухомості згідно з даними бухгалтерського обліку ЖБК «Житловий комплекс Лісовий квартал» становить 684970,00 грн.

Відповідно до п.4.2 сторони погодилися, що на дату укладення договору вартість паю, що належить ОСОБА_2 становить 684970,00 грн.

Відповідно до п.4.3 сторони погодилися, що обмін паю на об'єкт нерухомості є рівноцінним, міна об'єкта нерухомості на пай здійснюється без будь-яких доплат.

Відповідно до п.6.1 ОСОБА_2 набуває право власності на об'єкт нерухомості в день державної реєстрації договору у відповідності до ст. 334 ЦК України.

Відповідно до п.8.7 чоловік ОСОБА_2, у своїй заяві, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3, від 20.07.2016 р., дає згоду ОСОБА_2 на міну паю на об'єкт нерухомості та набуття вищевказаної квартири у спільну сумісну власність.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 20.07.2016 р. приватним нотаріусом ОСОБА_3, Броварський міський нотаріальний округ, Київська область на підставі договору міни, серія та номер 1382, виданий 20.07.2016 р., видавник ОСОБА_3, приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу зареєстровано право власності на квартиру трикімнатну, загальною площею 95,8 кв.м, житловою площею 46,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_2.

14 вересня 2017 року ОСОБА_1 складена нотаріально посвідчена заява, якою він повідомив, що заперечує проти відчуження у будь-який спосіб квартири №488 у житловому будинку № 245 по вул. Київській у м. Бровари Київської області, яка набувалася перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 у спільну сумісну власність.

Згідно даних довідки Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 13.03.2018 р. і відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 2011-2016 р. встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) перебуває на обліку у Броварській ОДПІ як фізична особа підприємець, отримав дохід від провадження підприємницької діяльності в сумі: 2011 рік 24945,00 грн., 2012 рік 272426,74 грн., 2013 рік 291472,16 грн., 2014 рік - 345012, 89 грн., 2015 рік 657694,03 грн., 2016 рік 217214,45 грн.

Згідно ст.7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства.

Відповідно до ст. 60 СК України ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.61 СКУ - об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідност.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: зокрема, 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ч.7 ст.57 СКУ - якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Згідно ст.68 СКУ - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ст.69 СКУ - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно ст.70 СКУ - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 7.09.2016р. у справі №6-801цс16, - статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Таким чином, за загальним правилом, визначеним статтею 60 СК України, майно, набуте у шлюбі, вважається спільною сумісною власністю подружжя.

З наданих доказів встановлено, що спірна квартира № 488, розташована у житловому будинку № 245 по вул. Київській у м. Бровари Київської області, набута подружжям ОСОБА_1 у шлюбі, тому згідно ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. За законом, всі правочини, вчинені у шлюбі, вважаються вчиненими в інтересах обох з подружжя. На укладення даного договору є згода чоловіка - позивача. Крім того, суд звертає увагу, що про саме такий режим права власності щодо набутої квартири (у спільну сумісну власність) зазначено і у п. 8.7 Договору міни від 20 липня 2016 року, укладеному відповідачкою.

Таким чином, з доказів, наданих позивачем, встановлено , що вказана квартира набута у шлюбі, у спільну сумісну власність і є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач посилається на те, що дана квартира набута у власність в результаті обміну на майнові права, які належали їй особисто. З таким тлумаченням погодитись не можна, враховуючи, що майнові права на вказану квартиру так само набуті подружжям у шлюбі і згідно ст.70 СК України вважаються набутими у спільну сумісну власність. Суд виходить з того, що у даному випадку набуття квартири у власність було здійснене подружжям саме у такий спосіб (не заборонений законом), як внесення пайових внесків (спільних коштів), набуття майнових прав (прав на пай), і подальший обмін набутого паю на збудований обєкт квартиру.

Відповідач посилається на те, що пайові внески вона сплачувала з власних коштів, на підтвердження чого надала платіжні доручення від 28.10.2014 р. 27.11.2014 р., 08.01.2015 р., 31.01.2015 р., 29.04.2015 р., 07.05.2015 р., і що позивач ніде не працював і не мав доходів. Але такі ствердження судом до уваги не приймаються, як такі, що заслуговують на увагу, оскільки жодних доказів того, що вказані платежі здійснені з особистих грошових коштів (збережень) відповідачки - вона суду не надала, а гроші, набуті подружжям внаслідок їхньої праці та/або праці кожного з них, є спільним набутим майном. Наявності обставин, які б давали суду підстави для висновку, що вказані грошві кошти є особистою власністю відповідачки відповідачка не довела, а сам той факт, що в наданих відповідачкою платіжних дорученнях про сплату пайових внесків платником зазначена вона, - не є безспірним і достатнім належним доказом того, що внески є особистим вкладом відповідачки.

Таким чином, відповідачка не довела набуття квартири за особисті кошті, і не довела вкладу особистим майном у набуття вказаної квартири в частині. Тому вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, (так само, як зазначено у п.8.7 договору міни).

Подружжя (співвласники спільного сумісного майна) мають право поділити майно між собою. За загальним правилом, встановленим статтею 70 СК України, частки подружжя у спільному сумісному майні вважаються рівними. Тому є підстави для виділу позивачу і для визнання за ним права власності (в порядку поділу спільного сумісного майна) на 1/2 частку даної квартири.

У позовній заяві позивачем зазначено про виділ йому ? частки квартири у власність в порядку поділу даної квартири як спільного сумісного майна. Позов підлягає задоволенню.

Відповідно в порядку поділу спільного сумісного майна між подружжям відповідачці у власності залишається інша ? частка квартири.

Керуючись ст. ст. 60, 63,70 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

Визнати квартиру АДРЕСА_1 обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2;

В результаті поділу спільного сумісного майна ОСОБА_1 виділити у власність із спільного сумісного майна 1/2 частку квартири АДРЕСА_1;

відповідно ОСОБА_2 залишити у власності 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення виготовлено 20 квітня 2018 року.

Суддя Т.В. Селезньова