Провадження № 2-с/487/9/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Єлишевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

17.04.2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого Заводсьим районним судом м. Миколаєва 27.12.2013 року за заявою Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про стягнення з нього та ОСОБА_2 в солідарному порядку суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних у розмір 3535,79 грн. та судовий збір у розмірі 57,35 грн. з кожного. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що не згоден з вказаним стягувачем розміром заборгованості, оскільки стягувачем не враховано, що на період заборгованості у нього працівника органів внутрішніх справ існувала пільга на комунальні послуги у розмірі 50%, про що ним 01.01.2002 року було повідомлено теплопостачальну компанію на той час Миколаївське міське теплопостачання, але стягувачем це ігнорувалось, що є неправомірним. Крім того, між ним та стягувачем не укладено та не підписано письмового договору, що надає право розглядати справу саме в наказному проваджені. При цьому, застосування штрафних санкцій, розрахованих самостійно стягувачем, не передбачено умовами договору та правильність та достовірність їх обчислення судом не досліджувалась. Також, розрахунки заборгованості не відповідають тарифам встановленим рішеннями Миколаївської місткої ради, а деякі рішення щодо встановлення тарифів втратили чинність.

23.04.2018 року заявник ОСОБА_1 надав до суду заяву про поновлення йому пропущеного строку на звернення до суду з заявою про скасування судового наказу посилаючись на те, що копію судового наказу після його винесення 27.12.2013 року відповідно до вимог чинного законодавства він не отримав, отримав наказ лише 16.04.2018 року , відповідно до його заяви, що знаходиться в матеріалах справи про видачу судового наказу, з заявою про скасування судового наказу звернувся 17.04.2017 року, в межах пятнадцяти денного терміну, тому вважає, що існують підстави для поновлення йому пропущеного строку на звернення до суду.

Дослідивши матеріали заяви, справи щодо видачі судового наказу, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст.. 170 ЦПК України боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4,5 ч.1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування наказу подається в суд у письмовій формі. До заяви про скасування судового наказу додаються: клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого ч.1 цієї статті.

Згідно ст.. 171 ч.3 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувану) його звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Як встановлено судом, наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.12.2013 року, виданого за заявою Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних у розмірі 3535,79 грн. та судовий збір у розмірі 57,35 грн. з кожного.

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу від 27.12.2013 року про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання, посилаючись на те, що не згоден з вказаним стягувачем розміром заборгованості, оскільки стягувачем не враховано, що на період заборгованості у нього працівника органів внутрішніх справ існувала пільга на комунальні послуги у розмірі 50%, про що ним 01.01.2002 року було повідомлено теплопостачальну компанію на той час Миколаївське міське теплопостачання, але стягувачем це ігнорувалось, що є неправомірним. Крім того, між ним та стягувачем не укладено та не підписано письмового договору, що надає право розглядати справу саме в наказному проваджені. При цьому, застосування штрафних санкцій, розрахованих самостійно стягувачем, не передбачено умовами договору та правильність та достовірність їх обчислення судом не досліджувалась. Також, розрахунки заборгованості не відповідають тарифам встановленим рішеннями Миколаївської місткої ради, а деякі рішення щодо встановлення тарифів втратили чинність.

Крім того, заявник ОСОБА_1 копію судового наказу, після його винесення 27.12.2013 року відповідно до вимог чинного законодавства не отримав, в матеріалах справи знаходиться конверт з копією судового наказу, отримав наказ лише 16.04.2018 року , відповідно до його заяви, що знаходиться в матеріалах справи про видачу судового наказу, з заявою про скасування судового наказу звернувся 17.04.2017 року, в межах пятнадцяти денного терміну.

Таким чином, суд приходить до переконання, заявник пропустив строк звернення до суду з поважних причин , тому існують усі підстави для поновлення йому пропущеного строку на звернення до суду з заявою про скасування судового наказу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню, а судовий наказ від 27.12.2013 року скасуванню.

Керуючись ст. 170, 171 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду з заявою про скасування судового наказу.

Судовий наказ від 27.12.2013 року, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва (2-н/487896/13), за заявою Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу за спожиті послуги теплопостачання скасувати.

Розяснити заявнику (стягувану) Обласному комунальному підприємству «Миколаївоблтеплоенерго», що після скасування судового наказу, заявник має право звернутися до суду з позовом із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Щербина