Провадження № 2/750/373/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 10 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 липня 2017 року Позивачем було передано Відповідачу 20500,00 грн. 2500,00 грн. були передані в якості погашення заборгованості за виконану роботу по приводу ремонту магазину в с. Ладинка Чернігівського району Чернігівської області.

Решта 18000,00 грн. були передані як аванс з метою надання послуги Відповідачем по проведення ремонтно-оздоблювальних робіт в новій церкві, яка будується в с. Ладинка Чернігівського району Чернігівської області.

Зокрема, Відповідач мав надати послуги по штукатурці (шпаклюванню) стін та монтаж відкосів вікон та дверей.

Жодних правочинів між сторонам підписано не було.

Однак, Відповідачем жодних дій щодо виконання взятих на себе зобов'язань виконано не було, у звязку з чим вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення безпідставно набутого майна.

В судове засідання сторони не зявились, до його початку надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1,2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що саме чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо здійснити правовий аналіз правовідносин, що мали виникнути між сторонами в майбутньому, то можна дійти висновку, що це підряд.

Відповідно до приписів ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В той же час, як випливає з правовідносин, що виникли між сторонами по справі, останні, не дійшли згоди, щодо істотних умов договору підряду.

Зокрема, сторони чітко не визначили його предмет та точний перелік робіт, які мала виконати Відповідач, не визначено загальну вартість таких робіт та строк їх виконання, не було визначено також те, з чиїх матеріалів має бути виконана дана робота тощо.

Можна дійти висновку, що сторонами не досягнуто домовленості щодо предмету договору, ціни договору, щодо строку виконання робіт, що є основними істотними умовами договору підряду, а тому, згідно з положеннями частини першої статті 638 ЦК України, можна вважати, що між сторонами не укладено договору підряду.

Крім того, Відповідачем не виконано і робіт, для виконання яких їй було передано відповідні кошти.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу ст. 81 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивач довів належними доказами, як це передбачено ст.ст. 77, 81 ЦПК України, факт безпідставно набутого майна з боку відповідача, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) грошові кошти в сумі 10 000 грн. та судовий збір в сумі 640 грн., а всього 10640 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.04.2018.

Суддя: