22-ц/775/186/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року

Єдиний унікальний номер 264/4734/17

Апеляційний суд Донецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Кочегарової Л.М., Попової С.А.,

секретар - Костоманова А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 січня 2018 року, у складі судді Кузнецова Д.В., повний текст рішення складено 15 січня 2018 року,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію,

В с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію у сумі 10856,44 грн.

В мотивування позову зазначило, що між сторонами фактично існують правовідносини з постачання та споживання електричної енергії.

22 грудня 2015 року при перевірці представниками позивача за місцем проживання відповідача було виявлено самовільне підключення до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку шляхом встановлення дооблікового перемикача, що є порушенням вимог законодавства, про що складено відповідний акт. Внаслідок порушення законодавства було визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії на загальну суму 10856,44 грн.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 січня 2018 року позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію у сумі 10 856,44 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, які мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції або направити справу для повторного розгляду справи.

Зокрема зазначив, що після смерті його батьків відповідач користується будинком, який належав батькам. 02 грудня 2015 року ним виявлено відсутність електричної енергії у цьому будинку та викликано працівників ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Працівники відповідача полагодили електричну енергію та склали два акти щодо опломбування лічильника та щодо самовільно встановленого ввідного вимакача. З останнім актом відповідач незгоден, оскільки ввідний вимикач було встановлено у 1954 році та без його участі.

Судом першої інстанції не прийнятодо уваги той факт, що відповідач не знав щодо будь-яких порушень та відсутність його вини.

В схемі електропостачання не було виявлено ніяких надрізів, вузлів, скрутків, всі провода були натягнуті, що підтверджує неможливість зміни в схемі електропостачання.

Лічильник та ввідний вимикач неодноразово перевірявся, встановлювався та пломбувався. Останній раз перевірка лічильника проводилась з покійною матірю відповідача у 2011 році. Під час останньої перевірки ніяких порушень виявлено не було.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати і відмовити у задоволенні позову, заперечення представника позивача - Колодки В.В., яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, пояснивши, що дооблікований перемикач було встановлено в 1954 році. Відповідач не знав щодо будь-яких порушень з його вини. Лічільник неодноразово перевірявся та раніше ніяких порушень виявлено не було.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти апеляційної скарги, зазначивши, що встановлення дооблікованого перемикача є порушенням Закону України «Про електроенергетику» та Правил улаштування електроустановок, у звязку із на чим у встановленому законом порядку відповідачу нараховано заборгованість.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, з 1973 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування та реєстраційного посвідчення БТІ був ОСОБА_3, який є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06 січня 1962 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 04 травня 2006 року.

Після його смерті нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа №1273, де заявниками-спадкоємцями на транспортний засіб, були дружина та син. Натомість будь-яких заяв про прийняття спадщини на будинок та видачу правовстановлюючих документів на нього матеріали спадкової справи не містять.

Дружина спадкодавця, ОСОБА_4, на момент його смерті була зареєстрована в спадковому будинку по АДРЕСА_1 та відповідно до статті 1268 ЦК України вважається такою, що фактично прийняла спадщину у вигляді будинку, але не оформила правовстановлюючі документи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір відповідача, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12 лютого 2014 року.

Згідно листа Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 14.12.2017 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.12.2017 року №50289595 спадкова справа після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, не заводилась.

Відповідно до довідки голови КСН «Селища Волонтерівка» від 04.01.2016 року відповідач ОСОБА_1 проживає без реєстрації в будинку по АДРЕСА_1.

Відповідач підтвердив, що після смерті матері фактично доглядає за спадковим майном, яким є житловий будинок по АДРЕСА_1.

22 грудня 2015 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» в будинку відповідача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, що виразилось у самовільному підключенні електроустановок (токоприймачів, електроповодки) до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку шляхом встановлення дооблікового вимикача.

За цим фактом було складно акт № 206369 від 22 грудня 2015 року про порушення Правил використання електричної енергії, який був підписаний трьома представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». ОСОБА_1, в присутності якого складався акт про порушення, відмовився від підписання вказаного акту, про що було зроблено відповідний запис в акті, оскільки вважав, що в його діях немає порушення, а вказаний перемикач був встановлений за довго до цього з дозволу та відома енергопостачальника.

Відповідач був повідомлений про дату та час розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією, оскільки у складеному акті (в пункті 9) було повідомлено споживача про дату, час та місце розгляду акту про порушення, що власне було ним підтверджено в судовому засіданні.

11 січня 2016 року на засіданні комісії Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення, відповідно до протоколу № 1065 від 11 січня 2016р. було прийнято рішення про нарахування ОСОБА_1 за порушення правил користування електричною енергією суми збитків недорахованої електричної енергії на загальну суму 10856,44 грн.

Засідання комісії відбулось за участю відповідача проте отримувати протокол він відмовився та йому було направлено рекомендованим листом, який повернувся за спливом строку зберігання, що підтверджується копією поштового конверту.

Про результати розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією та нарахування суми збитків відповідач був обізнаний.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення відповідачем ОСОБА_1 правил користування електричної енергії, який як спадкоємець, що прийняв спадщину, має нести повну відповідальність за виявленні порушення та оплату вартості спожитої, але неврахованої приладом обліку електроенергії.

З таким висновком апеляційний суд не може не погодитись виходячи з наступного.

З встановлених судом обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 після смерті батьків проживає в будинку АДРЕСА_1 та є споживачем електичної енергії за особовим рахунком НОМЕР_4 у вказаному будинку, оскільки між сторонами фактично склались договірні відносини щодо надання та споживання електричної енергії, що узгоджується з Законом України «Про енергетику», Правилами № 1357.

Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122 (далі - Порядок), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (далі - НКРЕ України) від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

В апеляційному суді відповідач підтвердив, що він після смерті матері, а саме з лютого 2014 року проживає в будинку АДРЕСА_1, користується ним, споживає електричну енергію та здійснює оплату за спожиту електроенергію.

Відсутність укладеного у письмовій формі договору споживання електричної енергії, обов'язковість укладення якого лежить як на споживачеві так і на електропостачальній організації, не свідчить про відсутність договірних відносин між сторонами, а від так і визначених Законом України «Про енергетику», ПКЕЕН взаємних прав та обов'язків, оскільки із вчинених вищенаведених дій сторін, між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання споживачу електричної енергії, а тому відповідач, як споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися режиму використання електричної енергії та забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання, за порушення яких настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У пункті 48 ПКЕЕН зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення цих Правил, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно з пунктом 42 ПКЕЕН побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об'єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Порядок складання актів про порушення споживачем ПКЕЕН передбачений пунктом 53 цих Правил, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Складений представниками позивача Акт про порушення (ПКЕЕН) № 206369 від 22 грудня 2015 року підписаний трьома представниками постачальника електричної енергії, а тому є дійсним.

Пункт 4 Порядку встановлює, що обсяг електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.

Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення правил користування електричною енергієюпобутовими споживачами регламентується розділом 3 Методики.

Відповідно до пп. 5 п. 3.1 Методики, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж)з порушенням схеми обліку

Відповідно до положень п. 3.3 Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії;

за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії;

за кількістю днів:

а) у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), - з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до п. 1.5.33 Правил улаштування електроустановок, затверджені наказом Міністерства енергетики та електрофікації СРСР № Е-8/83 від 27 грудня 1983 року, які відповідно до ст 1 Закону України «Про правонаступництво України», постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» діють на території України, в електропроводці до розрахункових лічильників наявність паянь не допускається.

Отже, законодавством встановлено заборону порушення схеми живлення споживача, а саме встановлення перемикачів до приладу обліку електричної енергії та встановлено відповідальність за вказане порушення.

Пояснення відповідача в судовому засіданні з приводу того, що виявлений представниками позивача дообліковий перемикач, був встановлений не ним, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки ОСОБА_1, як споживач електричної енергії в будинку, в якому виявлено порушення, зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, що передбачено п.42 ПКЕЕН.

Розрахунок збитків проведено позивачем відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Таким чином, враховуючи акт про порушення ПКЕНН № 206369, який відповідачем не оскаржено, відсутність заперечень відповідача щодо наявності дооблікового перемикача та підтвердження факту його встановлення, апеляційний суд приходить до висновку про порушення відповідачем ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та п.48 ПКЕЕН, що виразилось у самовільному підключенні до електромережі постачальника з порушенням схеми обліку шляхом встановлення до облікового перемикача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», суд першої інстанції послався на ті обставини, що ОСОБА_1 проживав в будинку після смерті матері та є споживачем електроенергії.

Крім того, суд послався на те, що він фактично прийняв спадшину, але таке посилання не призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 16 квітня 2018 року.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: Л.М.Кочегарова

С.А.Попова