АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження в апеляційній інстанції №22-ц/796/549/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

Судді - доповідача: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Довгопола А.В.

за участю:

представника позивача Мандик В.А. (ПАТ «Укрсиббанк»)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ПАТ «Укрсиббанк» на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2015 року, ухвалене під головуванням судді Печерського районного суду міста Києва Москаленко К.О.

у справі №757/38627/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставне майно,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 177291,53 гривень та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави, встановивши спосіб реалізації предметів застави у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну предмету застави для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Обґрунтовуючи вимоги тим, що 07.11.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту, з внесеннями та доповненнями, згідно з умовами останньому було надано кредит в сумі 500 000,00гривень зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних та з остаточним поверненням 07.11.2016 року.

На забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за договором, 07.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір застави транспортного засобу № 96769.

Заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 12.11.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14.07.2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.11.2007 року в розмірі 177 291,53 гривень, у тому числі: 151 515,80 гривень - сума заборгованості за кредитом, 20 724,34 гривень - сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 3 583,10 гривень - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 1 468,29 гривень - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у відшкодування судових витрат суму судового збору у розмірі 1772,92 гривень. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою від 30.08.2017 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14.07.2016 в частині звернення стягнення на предмет застави скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

На час розгляду справи Верховним Судом у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2018 року у справі №235/3619/15-ц постановлено ухвалу за якою вирішено передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №235/3619/15-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до фізичної особи, третя особа - ФОП про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою фізичної особи на заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року.

Ухвалюючи судове рішення про передачу справи №235/3619/15-ц на розгляд Великої Палати, Верховний Суд посилався на суперечливий характер правових позицій, що містяться в постановах Верховного Суду України, висловлених у справах №6-1205цс15 від 23 грудня 2015 року та №6-1239цс16 від 08 червня 2016 року, що призводить до відсутності передбачуваності у застосуванні ст. 39 Закону України "Про іпотеку" щодо визначення початкової ціни предмету іпотеки в резолютивній частині судового рішення.

При цьому, Верховний Суд вказує, що ціна предмета іпотеки визначається згідно зі статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, встановленою за згодою сторін або на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Разом з тим у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року № 6-61цс15 зазначено, що визначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмету іпотеки під час здійснення виконавчого провадження суперечить вимогам статей 39, 43 Закону України «Про іпотеку».

Аналіз зазначених правових висновків, що містяться в наведених вище постановах Верховного Суду України, свідчить про їх суперечливий характер, що призводить до відсутності передбачуваності у застосуванні статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Беручи до уваги те, що правовідносини, що виникли у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставне майно за своїм характером подібні тим, що виникли у справі №235/3619/15-ц ( а саме позивач ставить питання - звернути стягнення на предмет застави, встановивши спосіб реалізації предметів застави у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну предмету застави для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій) тобто алогічним є питання визначення механізму початкової ціни предмету застави.

То колегією суддів під час розгляду справи поставлено питання про зупинення провадження у справі з метою усунення обставин, які могли б стати підставою для прийняття незаконного рішення за наслідками розгляду позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача МандикВ.А. не заперечував проти зупинення провадження.

Представником відповідача ОСОБА_2 до початку розгляду справи подано заяву, щодо відкладення розгляду справи на іншу дату. При цьому будь - яких доказів на підтвердження перебування відповідачів за межами України до справи не надано. Крім того сам представник також не вказав причин поважності своєї неявки в судове засідання.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути питання щодо зупинення провадження за відсутності не з'явившихся відповідачів та представника відповідачів в силу положень ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за доцільне зупинити апеляційне провадження по даній справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц.

Керуючись ст. ст. 252, 253 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою представника ПАТ «Укрсиббанк» на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2015 року до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10 квітня 2018 року.

Суддя - доповідач:

Судді: