№ 336/7122/17
провадження № 2/336/667/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2018 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача - ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2017 р. ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2016 р. з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі.

На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

При постановленні рішення суд виходив з того, що він не працював, мав мінливий дохід, тому визначив розмір аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі ? частки прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно.

Його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, яка визначена рішенням суду від 04.10.2016 р., оскільки змінився матеріальний стан як платника аліментів, так як на даний час здійснює догляд за своєю бабусею ОСОБА_4 та отримує допомогу по догляду за інвалідом 1 групи в розмірі 1624 грн. на місяць, інших доходів не має.

Наразі не має можливості влаштуватись на нову роботу, і як наслідок не отримує протягом більш як півтора роки заробітку чи будь-якого іншого доходу, крім допомоги по догляду за інвалідом 1 групи, яка значно менша від присудженого розміру аліментів.

Посилаючись на ст.192 СК України, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь відповідача, з розміру визначеного рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2017 р. до 200 грн. щомісячно на кожну дитину.

Ухвалою судді від 16.01.2018 р. відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.03.2018 р.

02.03.2018 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду на 02.04.2018 р.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити.

Відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та представника позивача, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2016 р. у справі № 336/5072/16 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 766 грн. щомісячно, починаючи з 26.08.2016 р. і до ІНФОРМАЦІЯ_1., в твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2016 р. до повноліття дитини , з індексацією відповідно до закону; доньки ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі у розмірі 766 грн. щомісячно, починаючи з 26.08.2016 р. і до ІНФОРМАЦІЯ_1., в твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2016 р. до повноліття дитини, з індексацією відповідно до закону; сина ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі у розмірі 614 грн. щомісячно, починаючи з 26.08.2016 р. і до ІНФОРМАЦІЯ_1., в твердій грошовій сумі у розмірі 680 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2016 р. до повноліття дитини, з індексацією відповідно до закону.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів, суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має задовільний стан здоров'я, є працездатною особою. На час постановлення 04.10.2016 р. рішення про стягнення аліментів ОСОБА_7 не працював, не мав стабільного доходу, і ця обставина була врахована судом. На даний час відповідач також не працює, а відтак його матеріальний стан не погіршився.

В обгрунтування позову про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 послався на те, що доглядаючи бабусю ОСОБА_4, на має змоги влаштуватись на роботу та отримує допомогу по догляду за інвалідом у розмірі 1624 грн., що є меншою від розміру аліментів, які стягнуті за рішенням суду.

Враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним становищем та через стан здоров'я позивач не здатен сплачувати аліменти на утримання трьох дітей у розмірі, який встановлений рішенням суду, підстав для зменшення розміру аліментів у суду немає.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання дітей у розмірі, що визначений рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2016 р., що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

Враховуючи те, що ухвалою суду ОСОБА_7 було звільнено при подачі позову від сплати аліментів, витрати по оплаті судового збору компенсуються за рахунок держави (ст.141 ч.6 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (представник позивача - ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк