Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

за участі позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м.Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що дана квартира була придбана сторонами під час перебування в шлюбі за спільні кошти для потреб сім»ї і є спільним майном подружжя, в даний час відповідач не визнає її прав на квартиру, а тому у неї виникла потреба в судовому порядку виділити свою подружню частку.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечував, мотивуючи тим, що спірна квартира є його особистою приватною власністю, оскільки була придбана за кошти, отримані від продажу квартири АДРЕСА_2, набутої ним у власність під час першого шлюбу з ОСОБА_5, яка померла 12.02.2006 року, та коштів, отриманих в кредит його сином ОСОБА_6

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 2007 року, свідоцтво про шлюб серії 1-ОК №048502 / а.с.4/ У кожної із сторін цей шлюб повторний, спільних дітей вони не мають, в обох є повнолітні діти від попередніх шлюбів. В даний час сторони перебувають в процесі розлучення.

Судом встановлено, що після одруження сторони проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1 , де також проживав повнолітній син відповідача від першого шлюбу ОСОБА_6. Власником цієї квартири був відповідач ОСОБА_3 Дані обставини сторони не заперечували.

У 2009 році ОСОБА_6 виявив бажання проживати окремо, а тому сторони прийняли рішення продати трикімнатну квартиру по вул..О.Гончара, буд.6а кв.48 та придбати дві однокімнатну для сина ОСОБА_6 і двокімнатну для себе. Даний факт сторони в суді визнали.

Судом встановлено, що 07.04.2009 р. відповідач ОСОБА_3 відчужив квартиру по вул..О.Гончара, буд.6а кв.48 за договором купівлі-продажу / а.с.32/ Фактична ціна продажу в суді точно не встановлена, позивачка називала суму у 36 тисяч доларів США, відповідач 43 тисячі доларів США, в самому договорі зазначено суму 36 тисяч гривень.

З пояснень сторін встановлено, що 07 квітня 2009 року за кошти, отримані від продажу квартири по вул..О.Гончара, буд.6а кв.48 , була придбана для ОСОБА_6 на його ім »я однокімнатна квартира АДРЕСА_3 за ціною 20 тисяч доларів США.

Встановлено, що для власного проживання сторони підшукали двокімнатну квартиру за адресою м.Біла Церква, вул. Чуйкова / Андрія Шептицького/ буд.70 кв.69

16 квітня 2009 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4. покупцем зазначено відповідача ОСОБА_3 / а.с.5-6/

Сторони в суді ствердили, що спірна квартира була придбана за ціною 30 тисяч доларів США.

Суд встановив, що частина коштів на придбання спірної квартири це особисті кошти відповідача ОСОБА_3 від продажу квартири по вул..О. Гончара, а інша частина - особисті кошти позивачки ОСОБА_1, отримані нею в борг у ОСОБА_8 на два місяці , який повернутий позивачкою за рахунок продажу 09.06.2009 р. квартири за адресою АДРЕСА_5, яка була спільною власністю ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_9 / ОСОБА_10 а.с.62-63/ Конкретні суми коштів, внесених на придбання спірної квартири кожним з подружжя , встановити не виявилося можливим, оскільки не відома точна сума продажу квартири по вул. О.Гончара.

Також, на підтвердження того, що спірна квартира набувалася у спільну власність подружжя свідчить п.4.6. договору купівлі-продажу / а.с.5/, де вказано, що придбання квартири вчиняється за письмовою згодою дружини ОСОБА_1, викладеній у вигляді заяви з реєстром № 1507. Копія цієї заяви ОСОБА_1 долучена до матеріалів справи / а.с.64/, з тексту заяви чітко слідує, що гроші, які витрачаються на придбання квартири, є спільною сумісною власністю і придбана квартири також буде об»єктом справа спільної сумісної власності.

Суд не бере до уваги твердження відповідача ОСОБА_3, що кошти в сумі 10 тисяч доларів США, яких не вистачало на придбання спірної квартири, позичив у ОСОБА_8 його син ОСОБА_6 під іпотеку своєї квартири на вул..Гетьманській. Так, відповідач ОСОБА_3 та його син ОСОБА_6 не були знайомі з ОСОБА_8 і ствердили в суді, що це знайомий позивачки ОСОБА_1 Відповідач не зміг пояснити суду як відбулася передача грошей, при яких обставинах і де, як вони були повернуті. Пояснення ОСОБА_3 відносно того, що борг ОСОБА_8 було повернуто за рахунок продажу металевого гаража та автомобіля сина, суд сприймає критично, оскільки вони не підтверджені достовірними доказами.

Вислухавши пояснення сторін і свідків ОСОБА_10 / ОСОБА_9, ОСОБА_6, дочку та сина сторін, а також дослідивши і співвставивши між собою письмові докази, суд прийшов до висновку, що договір іпотеки між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від 16.04.2009 р. / а.с.72/ мав гарантувати ОСОБА_8 повернення позики саме позивачкою ОСОБА_1, яка безпосередньо не могла укласти з ним договір іпотеки належної їй квартири по вул..Нєкрасова, оскільки проти цього тоді категорично заперечувала її дочка ОСОБА_11 / ОСОБА_9 Однак, через те, що ОСОБА_1 не змогла з власних коштів повернути ОСОБА_8 позику і проценти / 1 тисяча доларів щомісячно/ ОСОБА_11 / ОСОБА_9 була вимушена погодитися на продаж спільної квартири, щоб мати ОСОБА_1 розрахувалася з ОСОБА_8 На підтвердження цього свідчить також той факт, що ОСОБА_11 / ОСОБА_9 зареєстрована в спірній квартирі з 02.07.2009 р. по теперішній час і власного житла не має. ОСОБА_6 відчужив свою квартиру на вул. Гетьманській і також проживає в спірній квартирі з грудня 2010 року./ а.с.31/

Таким чином, суд прийшов до висновку , що квартира № 69 по вул. Андрія Шептицького / Чуйкова/ , буд.70 в м.Біла Церква Київської області є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, оскільки придбана в період шлюбу за спільні кошти, їхні частки у праві спільної сумісної власності є рівними, а тому позивачка ОСОБА_1 має законне право на виділ своєї подружньої частки.

Норми права, які застосував суд.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частинами 1,2 ст.70 СК України, встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Суд не застосував положення статті 57 СК України , якою закріплені правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка , оскільки відповідачем не було доведено, що спірна квартира придбана ним за кошти, які належали йому особисто.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 2 027 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70 СК України, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 / іпн НОМЕР_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 / право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 / іпн / на користь ОСОБА_1 іпн / 2 027 грн судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення буде складено 13.04.2018 р.

Суддя ОСОБА_12