Постанова

Іменем України

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 201/16404/16-ц

провадження № 61-5св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представники позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Агросільмаш», фермерське господарство «Дар»,

представник товариства з обмеженою відповідальністю «Агросільмаш» - Балашов Сергій Володимирович,

представники фермерського господарства «Дар» - Сироватка Сергій Сергійович, Дорошенко Ольга Миколаївна, Танцура МаксимІгорович, Осадчук Валерія Ігорівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Бараннік О. П., Пономарь З. М., Посунся Н. Є. від 23 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Агросільмаш» (далі - ТОВ «Агросільмаш») та фермерського господарства «Дар» (далі - ФГ «Дар») 5 млн грн заборгованості за договором безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі від 05 липня 2016 року № 1/08.

Позовна заява мотивована тим, що 05 липня 2016 року на підставі договору безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі № 1/08 позивач надав ТОВ «Агросільмаш» позику у сумі 5 млн грн, з кінцевим терміном повернення 05 жовтня 2016 року. 14 вересня 2016 року на забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та ФГ «Дар» укладено договір поруки № 09-16, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно з ТОВ «Агросільмаш» відповідати перед позивачем за виконання зобов'язання за указаним договором безвідсоткової фінансової допомоги.

Оскільки ТОВ «Агросільмаш» взяті на себе зобов'язання не виконало, суму позики не повернуло, то позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 5 млн грн заборгованості за договором безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі від 05 липня 2016 року № 1/08 з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «Агросільмаш» та ФГ «Дар» на користь ОСОБА_1 5 млн грн заборгованості за договором безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі від 05 липня 2016 року № 1/08. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що представник ТОВ «Агросільмаш» визнав позов та підтвердив наявність заборгованості перед позивачем за договором безвідсоткової фінансової допомоги від 05 липня 2016 року № 1/08 у розмірі 5 млн грн, тому борг має бути повернений відповідачами у солідарному порядку.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року апеляційну скаргу ФГ «Дар» задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2016 року в частині стягнення з ФГ «Дар» на користь ОСОБА_1 у солідарному порядку 5 млн грн заборгованості за договором безвідсоткової фінансової допомоги від 05 липня 2016 року № 1/08 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ФГ «Дар» заборгованості за договором безвідсоткової фінансової допомоги та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив із того, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року у справі № 200/9637/17-ц були визнані недійсними рішення загальних зборів членів ФГ «Дар», договори купівлі-продажу про відчуження ФГ «Дар» як цілісного майнового комплексу ОСОБА_1 та статути ФГ «Дар» в новій редакції. За фактом продажу ФГ «Дар» як цілісного майнового комплексу невстановленими особами за підробленими протоколами загальних зборів слідчим Управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 20 квітня 2017 року було порушено кримінальне провадження № 0000663. Зазначивши, що зміст правочину відповідно до статті 203 ЦПК України не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, апеляційний суд відмовив у задоволенні позову до ФГ «Дар».

У касаційній скарзі, поданій 11 грудня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що посилання апеляційного суду на приписи статті 203 ЦК України є безпідставним, оскільки предметом апеляційного оскарження не було визнання договору поруки недійсним і такі позовні вимоги не заявлялися. Мотивувальна частина рішення апеляційного суду не містить правового обґрунтування для відмови у задоволенні позову до ФГ «Дар».

22 січня 2017 року представник ФГ «Дар» - Сироватка С. С. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду без змін. Посилається на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року у справі № 200/9637/17-ц встановлені факти незаконного набуття ОСОБА_9 ФГ «Дар» як цілісного майнового комплексу та незаконність призначення його головою ФГ «Дар». Оскільки договір поруки від імені ФГ «Дар» незаконно підписаний ОСОБА_9, то ФГ «Дар» не має нести відповідальності за указаним договором.

22 січня 2017 року представник ФГ «Дар» - Дорошенко О. М. подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення апеляційного суду в частині стягнення з ТОВ «Агросільмаш» заборгованості скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд, а в частині відмови у задоволенні позову до ФГ «Дар» рішення апеляційного суду залишити без змін. Зазначає, що посилання позивача на презумпцію дійсності договорів безвідсоткової фінансової допомоги та поруки не ґрунтується на вимогах закону, оскільки вказані договори не є укладеними через те, що фактична передача грошових коштів у позику не відбулася.

Оскільки судове рішення апеляційного суду не оскаржується в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Агросільмаш», то в цій частині на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не переглядається (стаття 400 ЦПК України).

Статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом установлено, що 05 липня 2016 року на підставі договору безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі № 1/08 ОСОБА_1 надав ТОВ «Агросільмаш» позику у сумі 5 млн. грн, з кінцевим терміном повернення 05 жовтня 2016 року.

На підтвердження надання ТОВ «Агросільмаш» грошових коштів у сумі 5 млн грн позивачем надано суду квитанції до прибуткових касових ордерів.

14 вересня 2016 року на забезпечення виконання вказаного договору між ОСОБА_1 та ФГ «Дар» укладено договір поруки № 09-16, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно з ТОВ «Агросільмаш» відповідати перед позивачем за виконання зобов'язання за договором безвідсоткової фінансової допомоги від 05 липня 2016 року № 1/08.

За правилами статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі.

Згідно з статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, ОСОБА_1 указував на те, що ТОВ «Агросільмаш» взяті на себе зобов'язання не виконало, суму позики не повернуло.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції, стягуючи з відповідачів на користь позивача 5 млн грн боргу за договором позики, виходив із того, що, оскільки ТОВ «Агросільмаш» взяті на себе зобовʼязання за договором безвідсоткової фінансової допомоги від 05 липня 2016 року не виконав, про що останній не заперечував, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення вказаної суми з боржника та поручителя, відповідачів по справі, у солідарному порядку.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з поручителя ФГ «Дар», послався на встановлені рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року у справі № 200/9637/17-ц факти щодо незаконного набуття ОСОБА_9 майна ФГ «Дар» та незаконності призначення його головою ФГ «Дар», а також на факт порушення слідчим Управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області кримінального провадження за фактом продажу ФГ «Дар» як цілісного майнового комплексу невстановленими особами за підробленим протоколом загальних зборів.

Проте з посиланням апеляційного суду на вказані обставини як на преюдиційні факти для вирішення указаного спору є передчасними, оскільки питання визнання договору поруки недійсним з підстав його укладання неповноважною особою не було предметом судового розгляду та такі вимоги не заявлялися; презумпція дійсності договору поруки, за яким у ФГ «Дар» виникли боргові зобов'язання перед позивачем, сторонами не оспорювалась.

Апеляційний суд не навів правових підстав на обґрунтування своїх висновків про відмову у стягненні заборгованості з ФГ «Дар», а пославшись на приписи статті 203 ЦПК України, не мотивував підстави її застосування до спірних правовідносин.

З урахуванням наведеного висновки апеляційного суду про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості з ФГ «Дар» як з поручителя за договором позики є передчасними та не ґрунтуються на доказах у справі.

За таких обставин рішення апеляційного суду в частині вирішення позову до ФГ «Дар» підлягає скасуванню з переданням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених статтями 406, 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до фермерського господарства «Дар» про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі від 05 липня 2016 року № 1/08 скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення апеляційного суду в частині вирішення позову до фермерського господарства «Дар» втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило