Ухвала

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 369/5886/16-ц

провадження № 61-11173ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року у справі за позовом концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року концерн «Військторгсервіс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року позов концерну «Військторгсервіс» задоволено.

Визнано недійсним договір позики від 03 березня 2009 року, укладений між ОСОБА_4 та концерном «Військторгсервіс» в особі філії «Кримське управління військової торгівлі».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року залишено без руху для надання доказів сплати судового збору у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року визнано неподаною та повернуто.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Крім того, особа, яка подала касаційну скаргу, просить поновити строк касаційного оскарження судового рішення, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку.

У разі пропущення строку, встановленого статтею 325 ЦПК України, у редакції, чинній на час апеляційного розгляду справи, касаційну скаргу може бути подано протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Зважаючи на те, що строк касаційного оскарження пропущено особою, яка подала касаційну скаргу, з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного провадження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви. Однак ОСОБА_4 при подані апеляційної скарги було сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Згідно із частиною другою статті 297 ЦПК України, у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали (далі - ЦПК України 2004 року), до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 121 ЦПК України 2004 року передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд правильно зазначив, що ОСОБА_4 10 листопада 2017 року отримав копію ухвали суду апеляційної інстанції від 26 жовтня 2017 року про усунення недоліків. Однак, у встановлений судом строк вимоги зазначеної ухвали не виконав, недоліки апеляційної скарги не усунув.

Відповідно до частини другої статті 121 ЦПК України 2004 року, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, апеляційний суд, застосувавши правильно положення статті 121 ЦПК України 2004 року, дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги.

Оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 389, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року у справі за позовом концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійснимвідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник