Справа № 128/2270/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05.04.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Кузьменко А.О., без участі сторін,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району про визнання розміру часток у праві спільної сумісної власності та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась ОСОБА_1 до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району про визнання розміру часток у праві спільної сумісної власності та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,2500 гектарів у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована: АДРЕСА_1 цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: НОМЕР_1, що належало померлій ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, але частки у спільній власності не визначені.

Вказує, що 26.06.2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким ОСОБА_1 заповідала належне їй все майно, що буде належати їй на день смерті.

Зазначає, що до складу спадкового майна увійшла 1/2 частка вищезазначеної земельної ділянки.

Вказує, що позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка спадщину прийняла, так як у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Зазначає, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 в нотаріальній конторі на спадкову земельну ділянку позивач позбавлена можливості, так як розмір частки померлої у праві спільної лісної власності на земельну ділянку не визначено за її життя.

Просить суд визначити, що розмір частки ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві власності на земельну ділянку площею 0,2500 гектарів у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована: АДРЕСА_1 цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських іівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_1, складає 1/2 частки, а розмір частки ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на дану земельну ділянку складає 1/2 частку; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2500 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер: НОМЕР_1.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з'явились, представник подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник відповідача Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького районув підготовче засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, при розгляді справи поклалася на розсуд суду.

Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.10.2015 року, земельна ділянка площею 0, 25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.15), про що також свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16). Оскільки спірна земельна ділянка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, то частки кожного із співвласників є рівними, тобто по 1/2 частці.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 в с. Цвіжин Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі , з частини земельної ділянки площею 0, 25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

Позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3, оскільки 26.06.2015 року спадкодавець склала заповіт, згідно з яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповідала ОСОБА_1 Інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців першої черги за законом, осіб, які мають право на обов*язкову частку в спадковому майні не має, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с.40-71).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла належним чином, шляхом подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу (а.с.42).

Однак приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Білозарецька О.Ю. постановою від 26.07.2017 року позивачу відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на заповітом на частку земельної ділянки, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку земельної ділянки необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину (а.с.10-11).

Відповідно до рішення Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 2 сесії 7 скликання від 14.11.2015 року про перейменування вулиць населених пунктів с. Іванівка та с. Цвіжин, в с. Цвіжин перейменовано вул. Чубаря на вул. В. Білошкурського (а.с.8).

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною 1 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Частиною 1 статті 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців..

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки площею 0, 25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , оскільки земельна ділянка належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому їх частки у праві власності на земельну ділянку є рівними і мають дорівнювати по 1/2 частці на кожного. Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина саме на 1/2 частку вищезазначеної земельної ділянки.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 на законних підставах володіла і користувалась своєю часткою спірної земельної ділянки , а позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після неї, інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців першої черги за законом, осіб, які мають право на обов*язкову частку в спадковому майні не має, за таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки, позасудового шляху оформити свої спадкові права позивач позбавлена можливості, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Керуючись ч.3 ст.200, ст.ст.258, 259, 263-265 , ч.4 ст. 268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району про визнання розміру часток у праві спільної сумісної власності та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складає по 1/2 частки за кожною.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/2 частку земельної ділянки площею 0, 25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: