Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/17199/15-ц за поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріної В.Р., боржник: ОСОБА_2, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріна В.Р. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження №49555847 з примусового виконання виконавчого листа №755/17199/15-ц від 07.10.2015р. Дніпровського районного суду м.Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПП «Органікс» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту у сумі 4 732 302,23 грн., сплачений третейський збір у розмірі 25 500,00 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

04.12.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження № 49555847 та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню в межах суми боргу.

26.02.2016р. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору по ВП № 49555847 в розмірі 475804,58 грн.

Відповідно до відповідей Виробничого підрозділу «Харківського відділення» філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Українська залізниця» в інформаційних базах відсутні відомості про зареєстроване майно боржника, Управління споживчого ринку Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку об'єкти торгівлі, ресторанного господарства та сфери побуту за боржником не обліковані, Головного управління Держпраці у Харківській області за боржником незареєстровані великотоннажні і інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, Державної служби України з Безпеки на транспорті щодо інформації про зареєстровані плавзасоби записи відсутні, у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Харківській області не обліковуються на праві власності сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми.

03.05.2017 р. року на адресу боржника вказаною у виконавчому документі направлено виклик до державного виконавця.

30.01.2018 р. винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої державним виконавцем відділу було накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_2, що містяться на рахунках в банківських установах.

14.02.2018 року та 27.02.2018 року до банківських установ були направлені платіжні вимоги щодо списання грошових коштів з арештованих рахунків боржника.

03.03.2018 року та 15.03.2018 року на депозитний рахунок ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області надійшли грошові кошти у розмірі 18461,20 грн. та 7535,96 грн.

Відповідно до розпорядження № 49555847 від 16.03.2018 року грошові кошти на загальну суму надходжень 25997,16 грн. були розподілені наступним чином: 150 грн. витрати виконавчого провадження, 2349,74 грн. перераховано виконавчого збору та 23497,42 грн. були перераховані стягувачу за виконавчим документом у рахунок погашення заборгованості.

12.03.2018р. на прийомі у державного виконавця відповідно до пам'ятки боржник ОСОБА_2 ознайомився з правами та обов'язками сторін у виконавчому провадженні та отримав декларацію для заповнення і пам'ятку на руки.

Однак, боржником проігноровано подання на вимогу державного виконавця відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи.

Боржником рішення суду в самостійному порядку не виконується, заборгованість не погашена, що свідчить про його ухилення від виконання рішення суду.

Згідно листа від 20.02.2018 Державної прикордонної служби України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно виїжджає за межи України. Разом з тим, рішення суду не виконує, що свідчить про його ухилення від виконання рішення суду.

У зв'язку з наявністю в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріна В.Р. у подані просить розглянути подання без участі представника відділу.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Як убачається з матеріалів подання, 07.10.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/17199/15-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Приватного підприємства «Органікс» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту у сумі 4 732 302,23 грн., третейський збір у розмірі 25 500,00 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

04.12.2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49555847 по виконанню виконавчого листа № 755/17199/15-ц, виданого 07.10.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва щодо боржника ОСОБА_2.

12.03.2018 р. ОСОБА_2 отримав пам'ятку про права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження № 49555847 та декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи для заповнення.

Листом Державної прикордонної служби України від 12.02.2018 року за №0.184-7469/0/15-18 державного виконавця було поінформовано про те, що боржник періодично протягом часу з 14.04.2013 року по 10.01.2018 року здійснював перетин державного кордону України.

Відповідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В той же час, надані заявником матеріали не містять доказів направлення на адресу боржника повідомлення про направлення до суду даного подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника, інших документів, які б свідчили про направлення такого повідомлення боржнику (реєстру кореспонденції, зворотних повідомлень). При цьому зазначається, що 04.04.2018 року державний виконавець звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з поданням про встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» закріплено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України, «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Отже, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

Саме неподання боржником декларації про доходи та майно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Державним виконавцем не надано доказів щодо розшуку майна боржника, виїзду за місцем проживання боржника для встановлення його майнового стану, відсутні відомості щодо отримання боржником доходів, не надано інформації про фактичну суму заборгованості по виконавчому листу № 755/17199/15-ц виданого 07.10.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва, за яким борг стягується в солідарному порядку, окрім боржника ОСОБА_2, також ще з двох інших боржників - юридичної та фізичної особи; також відсутні докази про отримання боржником повідомлення з наданням йому визначеного державним виконавцем строку добровільного виконання рішення третейського суду із зазначенням наслідків стосовно невиконання таких зобов'язань, що підтверджували б обставини обізнаності боржника та умисного ухилення і свідомого невиконання останнім рішення суду.

Дослідивши матеріали подання, враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 260, 354, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріної В.Р., боржник: ОСОБА_2, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя