У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.

при секретарі Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород подання старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, в якому просить винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 до виконання зобовязань, покладених виконавчим документом.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Ужгородському МВ ДВС знаходиться виконавче провадження АСВП № 54329715 з примусового виконання виконавчого листа № 308/14754/15 від 14.06.2017 р. виданого Ужгородським міськрайонним судом про: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комінвестбанк» заборгованість в сумі 1566089,06 грн. та 7830,44 грн. судового збору. 19.07.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином, ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішення суду.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, та відповідно до прохальної частини подання просив розглянути подання без участі державного виконавця.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак від його представника ОСОБА_3 надійшли письмові заперечення згідно яких просив у задоволенні подання відмовити та пояснив, що ОСОБА_1 не мав можливості виконати вимоги державного виконавця зазначені у виклику, оскільки викликом державного виконавця було зобовязано ОСОБА_1 зявитись до державного виконавця 12.03.2018 р., а виклик останній отримав тільки 13.03.2018 р. Крім того, зазначає, що державним виконавцем у поданні не наведено та не надано в матеріалах з справи жодного доказу , який би підтвердив ту обставину, що боржник при наявності реальної можливості виконати свої обовязки у виконавчому документів ухиляється від виконання таких.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У відповідності до п.11 Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ВСУ звертає увагу судів, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та ін. зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

Однак, в супереч вище викладеним вимогам, в поданні відсутні докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань.

Окрім того, в поданні відсутні в даному поданні не наведено обставину із посиланням на відповідні докази, що підтверджують факт виїзду або вчинення боржником відповідних дій, що можуть свідчити про його намір виїзду за кордон з метою уникнення виконання рішення суду.

Згідно з положеннями ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України, вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, в задоволенні даного подання слід відмовити.

Керуючись ст.441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4