АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 681/596/16-ц
Провадження № 22-ц/792/298/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Талалай О.І., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю представника представника апелянта Москалюк С.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №681/596/16-ц за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Полонського районного суду від 27 листопада 2017 року (суддя Горщар А.Г.) у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.11.2013 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач вказував, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, при укладанні якого сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилається на те, що свої зобов'язання за Договором виконав: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, однак ОСОБА_6 не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку із чим станом на 17.02.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.11.2013 року в сумі 18668,02 грн., що складається: 9312,05 грн. - заборгованість за кредитом; 7190,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 865,14 грн. - штраф (процентна складова). Позивач вказує, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань за кредитним договором, а тому і просив суд стягнути з ОСОБА_6 вказану заборгованість у розмірі 18668,02 грн.

Рішенням Полонського районного суду від 27 листопада 2017 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому є незаконним. Апелянт зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову суд не встановив спосіб користування кредитними коштами 24 січня 2015 року, а саме це був переказ чи зняття готівки та помилково застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які стосуються виключно переказу грошових коштів. Також судом не враховано ту обставину, що ОСОБА_6 систематично користувалася кредитними коштами до і після спірної транзакції та здійснювала сплату за користування кредитними коштами. Апелянт вказує, що відповідач в порушення вимог п. 1.1.2.1.21 кредитного договору не повідомила Банк протягом 15 хв. про несанкціоноване користування кредитними коштами на її карті третіми особами, і навіть факт крадіжки грошових коштів з кредитної карти не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов'язань по кредитному договору.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просила її відхилити з тих підстав, що кошти в сумі 8085 грн. від банку вона не отримувала та вжила всі необхідні заходи для своєчасного повідомлення позивача про несанкціоноване зняття коштів з рахунку.

Представник апелянта Москалюк С.А підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній наведених і просить скасувати рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_6 до суду не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належними чином, направивши заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до пунктів 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач кошти в сумі 8085 грн. від банку не отримувала та вчасно повідомила банк про несанкціоноване зняття з її карти грошових коштів, а отже не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, оскільки електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу.

Проте із таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки суд дійшов цих висновків при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно із статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 26.11.2013 року на підставі анкети-заяви ОСОБА_6 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна»/Gold НОМЕР_2, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Сторони визначили, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між сторонами договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.6).

У зв'язку з невиконанням відповідачкою умов кредитного договору щодо строків погашення кредиту, станом на 17.02.2016 року утворилась заборгованість, яка за розрахунком позивача становить 18 668,02 грн., і складається з наступного: 9312,05 грн. - заборгованість за кредитом; 7190,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 865,14 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4,5).

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.1; 2.1.1.2.6 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг Банк видає клієнту картку, яка може використовуватися держателем для оплати товарів та послуг, отримання/внесення грошових коштів в банківських установах та через банкомати, для здійснення інших банківських операцій, передбачених договором.

Згідно тарифів банку по престижним картам Visa Gold, клієнт зобов'язується повернути позивачу кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 50 грн., вносячи їх на рахунок у банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним (а.с. 7 зворот).

В силу положень п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, при виникненні прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов'язання, передбачені пп.2.1.1.12.6.2 та 2.1.1.12.8.1. Умов і правил, клієнт повинен щомісячно сплачувати банку пеню, що розраховується з базової процентної ставки, поділеної на 30, за кожний день прострочення кредиту + 50 грн. одноразово.

У випадку порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, він зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих процентів (п. 2.1.1.7.6 Умов і правил).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Аналіз положень ст. 614 ЦК України дає підстави для висновку, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, чинне законодавство покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Боржник звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли він доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 14 листопада 2012 року (справа № 6-122цс12).

З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2015 року з карткового рахунку ОСОБА_6 НОМЕР_2 здійснено переказ коштів в сумі 8085 грн. із вказівкою призначення платежу - «переказ з картки» (а.с.83 зворот). Оплата була здійснена через сервіс (https://card2card.com.ua/payments/), тобто через сторонній еквайзер.

Для проведення вказаної операції необхідно було ввести номер карти, строк її дії та CVV код, а також код, що прийшов в СМС повідомленні. Без введення вказаної інформації зняття коштів було б неможливим.

Згідно п. 1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в SMS-повідомленні ПіН-коді, ідентифікаційному коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobileBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів.

Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви клієнта про блокування карти/рахунку/на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг ( п. 1.1.5.13 Умов та правил).

Відповідно до положень 1.1.5.14 Умов та правил клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват24 з використанням передбачених цими умовами засобів його ідентифікації та аунтифікації.

За пунктом 1.1.5.29 держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення власника карти в банк та блокування карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в СТОП-ЛИСТ платіжною системою.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 кредитну карту не втрачала, 26.01.2015 року спілкувалася по телефону з невідомою особою, яка назвалася працівником банку і саме 26.01.2015 року з карткового рахунку ОСОБА_6 НОМЕР_2 було здійснено переказ коштів в сумі 8085 грн. Транзакція з перерахування коштів була проведена з використанням правильних ідентифікуючих карту даних, а саме: було коректно введено номер карти, строк її дії та CVV код, а також код, що прийшов в СМС повідомленні на телефон ОСОБА_6, відтак відповідальність за таку операцію лежить на відповідачці.

Матеріали кримінального провадження (а.с. 50-51, 130-134), відкритого за фактом шахрайських дій щодо ОСОБА_6 та інші докази у справі не вказують на відсутність вини останньої щодо неналежного виконання зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає до скасування із ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

У відповідності з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають стягненню судові витрати в сумі 2070 грн. (1378 грн. х 150% ).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Полонського районного суду від 27 листопада 2017 року скасувати скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (знаходиться за адресою: м Київ вул. Грушевського, 1Д, ) 18668 (вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 02 коп. кредитної заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_6 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (знаходиться за адресою: м Київ вул. Грушевського, 1Д, ) 2067(дві тисячі шістдесят сім) грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 квітня 2018 року.

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

/підпис/ О.І. Ярмолюк

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції - Горщар А.Г. Справа № 22ц/792/298/18

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія: 19