Справа № 263/574/18
Провадження № 2/263/880/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 квітня 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 18 липня 2012 року № б/н із ОСОБА_1, останній отримав кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, позичальник висловив свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк взяті на себе зобовязання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі. Відповідач умови договору належним чином не виконав, у звязку із чим у нього утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 25 грудня 2017 року становить 14386,68 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 79,65 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 3906,65 грн., заборгованості за пенею 9239,11 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 661,27 грн., у звязку із чим, керуючись положеннями ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, ст. ст. 599, 610, ч. 2 ст. 615, ст. ст. 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 5, 14 Закону України «Про захист персональних даних», ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», банк просить стягнути указану заборгованість та судові витрати у розмірі 1762 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 лютого 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розяснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 квітня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Представник позивача у судове засідання не зявився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини.

Судом установлено, що відповідно до укладеного договору від 18 липня 2012 року № б/н відповідач отримав кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 612 ЦК України).

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за указаним договором належним чином не виконав.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на 25 грудня 2017 року становить 14386,68 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 79,65 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 3906,65 грн., заборгованості за пенею 9239,11 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 661,27 грн.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за пенею, комісією та штрафу (фіксованої та процентної частини) суд виходить з такого.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 при порушенні клієнтом строків платежу за будь-якими грошовими зобовязаннями, передбаченими цим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний виплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії.

У той же час, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 указаних Умов у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п. п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як: базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожний день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про неможливість одночасного стягнення з боржника пені та штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 661,27 грн.).

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Згідно зі ст. ст. 10, 11 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим.

Рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим з Головою Служби безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

15 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в преамбулі якого зазначено, що цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Разом з тим заборона щодо нарахування пені на основне зобовязання фізичним особам - позичальникам потребує сукупність двох умов, а саме: 1) необхідність реєстрації; 2) необхідність постійного місця проживання боржника.

Доказів, які б указували на те, що відповідач постійно проживає у м. Маріуполі відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України суду не представлено, а сам факт його реєстрації у м. Маріуполі не може бути беззаперечною підставою для застосування положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування цього Закону.

Отже, враховуючи, що місце проживання відповідача, який у судові засідання не зявлявся, суду не відоме, рішення у справі ухвалюється у заочному порядку, суд не застосовує мораторій на виконання договірних зобовязань та на нарахування пені на основну суму заборгованості за указаним кредитним договором.

На підставі викладеного та враховуючи, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим виникла заборгованість, застосування пені та штрафу за порушення відповідачем строку виконання зобовязань є подвійною відповідальністю, яка заборонена законодавством України, зокрема ст. 61 Конституції України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 79,65 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 3906,65 грн., заборгованості за пенею 9239,11 грн.

В іншій частині підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1762 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 13222,41 грн. х 100% : 14386,68 грн. ціни позову = 91,9 %), тобто 91,9 % від ціни позову (94,7 % х 1762 грн. : 100% = 1619,3 грн.), що складає 1619,3 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 544, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2012 року № б/н у розмірі 13222,41 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 79,65 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 3906,65 грн., заборгованості за пенею 9239,11 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1619,3 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до апеляційного суду Донецької області або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , МФО 305299, юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВК № 244969, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: бул. Шевченка, 323, кв. 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87500.

Суддя О.М. Музика