Справа № 754/4899/18
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування рішення Деснянського районного суду м. Києва, припинення тимчасово вилученого майна та відновлення права ОСОБА_2, стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 в якому просять скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09.09.2015 р. по справі №754/6695/15-ц, винесеного на підставі «суцільної брахні»; припинити тимчасового вилученого майна у ОСОБА_2 та відновлення її права на квартиру; відшкодування збитків, завданих при винесенні «фальшивого підмовного» рішення суду від 09.09.2015 р.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно з ст. 24 ЦПК України повноваженнями щодо перегляду судових рішень наділені апеляційні суди та Верховний суд.

Зокрема, відповідно до ст.ст. 374 та 409 ЦПК України повноваження щодо скасування судового рішення суду першої інстанції належать суду апеляційної та касаційної інстанції.

Щодо вимоги позову про припинення тимчасового вилученого майна у ОСОБА_2 та відновлення її права на квартиру, слід зазначити наступне.

У відповідності до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

З огляду на вказане вбачається, що шляхи припинення тимчасового вилучення майна врегульовані нормами КПК України, а тому вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження по вказаній справі та роз'яснює право позивачів звернутись з заявленими вимогами в порядку ст. 351-356 ЦПК України та ст. 169 КПК України.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування рішення Деснянського районного суду м. Києва, припинення тимчасово вилученого майна та відновлення права ОСОБА_2, стягнення збитків.

Повернути позовні матеріали ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: