Справа № 206/6187/17
Провадження № 2/206/201/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О. представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5» до депутата Самарської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди, -

ОСОБА_4 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ТОВ «Контракт Продрезерв 5» (далі - позивач) здійснює організацію харчування загальноосвітніх та інших закладів та надання послуг гарячого харчування. На підставі відповідного договору позивач надає послуги Комунальному закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 110» школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) Дніпровської міської ради. 25.10.2017 комісія від Батьківської ради - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відвідали вищевказаний заклад освіти. Після чого, в жовтні місяці 2017 року, в соціальній мережі інтернет ОСОБА_2 (далі-відповідач) поширила недостовірну і неправдиву інформацію, яка порушує честь, гідність, та ділову репутацію позивача, як представника послуг гарячого харчування, а саме те, що ТОВ «Продрезерв 5» використовують дітей протягом навчального процесу в якості додаткового ресурсу, в їдальні відсутнє меню, порції їжі, що подаються зменшені, прейскурант буфетної продукції відсутній, консервовані овочі знаходяться в банках під проржавілими кришками і вже суттєво змінено їх колір, свіжі овочі зберігаються в харчоблоці на підлозі. Замість сухофруктів або свіжих фруктів для компоту в холодильнику знайдено заморожені сливи, принесені працівницею харчоблоку із дому, ополоники та роздавальні ложки лежать брудні в посуді із залишеним салатом, в мийках валяються брудні ганчірки, миски із сумішшю, схожою на мясний фарш стоять прямо на полу, приходні документи на мясну продукцію відсутні та інше. Позивач вважав, що вказана вище інформація підлягає спростуванню з відшкодуванням моральної шкоди, оскільки не відповідає дійсності, є недостовірною, порушує особисті немайнові права честь, гідність і ділову репутацію підприємства, оскільки позивач здійснює свою господарську діяльність надання послуг гарячого харчування в загальноосвітніх та дошкільних навчальних закладах з високою відповідальністю, дотримуючись санітарно-гігієнічних норм та використовує у своїй діяльності продукти харчування тільки тих виробників, які надають сертифікати відповідності та всі необхідні документи, передбачені чинним законодавством України. На підставі викладеного представник позивача просив визнати інформацію про ТОВ «Контракт Продрезерв 5» поширену відповідачем недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право відповідача та недоторканість ділової репутації; зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію таким же способом, яким вона була поширена та стягнути з відповідача заподіяну підприємству моральну шкоду у сумі 100000 грн. (а.с. 1-6).

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначивши про таке. При поданні позову суду не було надано жодного документу та доказу на підтвердження наявності у відповідача власної сторінки в мережі Facebook, та те, що додана роздруківка має відношення до відповідача. Окрім того, оспорювана інформація містить посилання на ТОВ «Продрезерв 5», в той час як назва позивача ТОВ «Контракт Продрезерв 5». В той же час, відповідач не спростовує того факту, що нею публікувалась певна інформація щодо діяльності окремої компанії, так як вона є депутатом районної ради і така діяльність входить в круг зобов'язань перед виборцями. Дійсно відповідачу, як депутату, стало відомо від представників Батьківської ради про непоодинокі порушення в сфері організації харчування загальноосвітніх та інших закладів та надання послуг харчування у школі № 110 з боку ТОВ «Продрезерв 5» про що саме і було зазначено на оригінальній сторінці Facebook відповідача. Всі обставини порушень були зафіксовані представниками Батьківської ради та сфотографовані, а самі зображення передані відповідачу, як депутату, яка піклується інтересами навчальних закладів у районі міста. Також, представник зазначив, що докази подані в обґрунтування позову, а саме фотографії, не містять дат та геолокації, та взагалі не стосуються періоду часу про який йде мова у позові (а.с. 53-55, 94-96).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

30.11.2017 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Під час розгляду справи судом досліджені всі письмові докази, заслухано пояснення відповідача, представників сторін, допитано свідка.

24.04.2018 у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як встановлено із роздруківки інтернет-ресурсу сторінки в мережі Facebook, остання містить інформацію про ТОВ «Продрезерв 5» в частині надання ним послуг, а саме: «3 питань харчування також дуже цікаво. Діти в їдальні сидять за столами у верхньому одязі, так як прохід до їдальні через вулицю, а роздягальні ні біля столової, ні в самій їдальні немає. По процесу роботи шкільної їдальні встановлено наступне... Послуги по організації та приготуванню їжі надає підприємство ТОВ «Продрезерв 5» (назва Підприємства Відповідачем зазначена невірна), а дітей використовують під час навчального процесу, в якості додаткового ресурсу (діти розкладали гарячу їжу по тарілкам). Меню в їдальні відсутнє. Зважені порції були зменшені, мясне блюдо, в порції також зменшено. Прейскурант буфетної продукції відсутній, а в наявності були ватрушки, булки, мінеральна вода, соки... Консервовані овочі знаходяться в банках під проржавілими кришками і вже суттєво змінено їх колір, «свіжі» овочі зберігаються в харчоблоці на підлозі.. Замість сухофруктів або свіжих фруктів для компоту, а в холодильнику знайдено заморожені сливи, принесені працівницею харчоблоку із дому (вияснилося при співбесіді), так як фруктів на компот немає. Ополоники та роздавальні ложки лежать брудні в посуді із залишеним салатом, а в мийках валяються брудні ганчірки. Миски із сумішшю, схожою на мясний фарш стоять прямо на полу, приходні документи на мясну продукцію відсутні. Але за словами працівників харчоблоку, фарш зроблено із курячого мяса, хоч походження такого так і не вдалося встановити. «Творожна» продукція в холодильнику з останнім терміном придатності, яйця взагалі не зрозуміло коли придбано, замість вершкового масла на хліб роздається маса схожа на спред...» Також, в повідомленні зазначено, що питання «благодійних фондів» та «шкільної їдальні» виникло у школі № 110 (а.с. 7-11).

Як встановлено судом із вказаної вище роздруківки та заперечень викладених у відзиві представником відповідача, дійсно, така інформація була розташована відповідачем на власній сторінці в мережі Facebook, та стосувалась неякісного надання послуг.

Згідно рішення Головного управління Держпродпоживслужби в Дніпропетровській області про державну реєстрацію потужностей від 13.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5» здійснює діяльність у закладах громадського харчування: стаціонарна потужність (а.с. 12).

26.10.2017 директором шкільного закладу КЗО НВК № 110 ДМР надано відгук про роботу працівників харчоблоку, згідно якого директором кожного дня проводиться контроль якості приготування їжі, скарг від дітей та батьків не надходило, термін зберігання продуктів у харчоблоці відповідає нормам, їжа приготована якісно та смачно (а.с. 38).

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що разом із ОСОБА_5 перебуваючи в складі комітету батьківської ради, здійснили візит 25.10.2017 до Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 110» школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) Дніпровської міської ради з метою контролю харчування дітей та шкільних фондів, за результатами чого, в тому числі, були встановлені порушення, а саме те, що в їдальні накривали їжу на столи діти, у порціях їжа була менша ніж передбачено, не було надано сертифікати на продукцію, також, було виявлено продукти з граничним терміном зберігання, та інше. Встановлені порушення були сфотографовані, після чого, дана інформація була надана відповідачу.

ІV. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

В підтвердження обставин, викладених у позовній заяві представником позивача долучено докази, а саме: акти ревізійної комісії батьківського комітету, копію документів на товар (декларація виробника, накладна на внутрішнє переміщення), копії фотографій, меню їдальні.

Між тим, долучені документи судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами 1 та 2 ст. 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах памяті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Таким чином, аналізуючи текст документів, а саме актів ревізійної комісії батьківського комітету, суд приходить до висновку про відхилення таких доказів. Вказаного висновку суд дійшов з огляду на відсутність документів, які б свідчили про наявність ревізійної комісії батьківського комітету як органу, до компетенції якого входить складати відповідні акти, робити перевірки, тощо.

Копії декларації виробника, меню шкільної їдальні, накладних на внутрішнє переміщення (а.с.16 - 18, 23, 25, 26, 27) суд, також, відхиляє з огляду на таке.

Частиною 6 ст. 95 ЦПК України встановлено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Так, представник позивача, на вимогу суду про необхідність надання оригіналів поданих копій, зазначив про їх відсутність, а саме: декларації виробника, меню шкільної їдальні (відсутня повна дата документу), накладних на внутрішнє переміщення. Окрім того, зазначена інформація у відповідних копіях документів не спростовує оспорювану інформацію та не є такою, що її виключає.

Щодо копій фотографій, долучених представником позивача в якості доказів, суд з огляду на відсутність на таких фотокопіях ідентифікуючої інформації (дата, час та місце), та/або іншої інформації яка підтверджувала б факт здійснення таких копій у відповідний час, є підставою для відхилення таких доказів.

V. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 2 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1 (далі - Постанова) при розгляді справ про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні точно і неухильно застосувати положення Конституції України, Цивільного кодексу України, законів України, «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про інформацію», «Про телебачення і радіомовлення», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та інших нормативно-правових актів, що регулюють вказані суспільні відносини.

Так, згідно статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач на своїй сторінці в Fecebook опублікувала інформацію стосовно ТОВ «Продрезерв 5», а саме стосовно надання неякісних послуг харчування у шкільному закладі, яка оскаржується позивачем. Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначив, що поширена вищевказана інформація є недостовірною і принижує його ділову репутацію.

При цьому, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до роз'яснень Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що інформація, яку просить спростувати позивач про надання саме позивачем неякісних послуг харчування у шкільному закладі, розміщена на сторінці в соціальній мережі Facebook не зачіпає честь, гідність, ділову репутацію позивача.

Згідно з п. 27 Постанови способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Так, вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Крім того, аналізуючи законодавство, що регулює відносини, які виникли у сторін по справі, суд, також, звертає увагу, що відповідно до змін Цивільного кодексу, тягар доказування порушення захисту честі, гідності та ділової репутації, відповідно до чинної редакції ст. 277 ЦК України в порівнянні з редакцією ЦК України до внесення змін Законом № 1170-VII від 27.03.2014 (яка покладала тягар доказування на особу, яка поширила інформацію) лежить на сторонах.

З вищевикладених підстав і обставин суд вважає, що позивач не навів доказів які б в свою чергу спростовували інформацію зазначену відповідачем в соціальній мережі Facebook щодо надання ТОВ «Продрезерв 5» неякісних послуг харчування у шкільному закладі.

Окрім того, суд звертає увагу позивача, що його вимога про спростування оспорюваної інформації, також, не підлягає задоволенню з огляду на формулювання самої позовної вимоги, а саме в частині визнання оспорюваної інформації недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право відповідача та недоторканість ділової репутації, так як за обставинами справи, логікою та цивільним процесуальним законодавством позивач подає до суду позов з метою захисту своїх прав, а не з метою захисту прав відповідача.

Що ж до вимоги представника відповідача про визнання зловживанням дії представника позивача, зокрема щодо подання завідомо безпідставного позову, з огляду на зазначення відповідачем в соціальній мережі Facebook посилання на підприємство «ТОВ Продрезерв 5», в той час як позивач/надавач послуг має назву ТОВ «Контракт Продрезерв 5», суд вважає безпідставними, оскільки, як вбачається із роздруківки інтернет-ресурсу, а саме сторінки відповідача в мережі Facebook, яка містить інформацію про позивача в частині надання ним послуг має посилання на надання послуг позивачем у школі № 110, що вочевидь ідентифікує позивача, як надавача відповідних послуг у цій школі, а тому суд вважає, що у даному випадку мала місце помилка у повній назві позивача. Окрім того, представником відповідача у відзиві не заперечувалась та обставина, що відповідач зазначила вказану інформацію на своїй сторінці в мережі Facebook. Таким чином, судом не встановлено зловживань зі сторони позивача та його представника, зокрема, щодо подання безпідставного позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 201, 277 ЦК України, ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265, 280-282, п. 15, п.п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5» (місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. 195-ї Стрілкової дивізії, буд 3 "Е", ідентифікаційний код юридичної особи 35601826) до депутата Самарської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_2 (місце проживання: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд. 51) про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27.04.2018.

Суддя К.С. Маштак