Дата документу 03.05.2018 Справа № 554/3149/18
Провадження № 6/554/205/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Гаврись В.В.

розглянувши подання головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Вертелецької Л.А. про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Вертелецька Л.В. звернулася до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1.

Подання мотивоване тим, що у Шевченківському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження АССВ № 51004252 по примусовому виконанню виконавчого листа №1кп/350/2013 від 10.12.2013 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості в сумі 129 978,68 коп. Державним виконавцем 06.05.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51004252, якою боржнику встановлено строк для самостійного виконання рішення до 13.05.2016. Копію постанови направлено сторонам. Боржником добровільно рішення суду не виконано. Станом на 12.01.2018 заборгованість стягується із заробітної плати боржника в розмірі 50 % від доходу. Залишок боргу перед стягувачем становить 122 492,14 грн. Державним виконавцем зазначено, що згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що за боржником ОСОБА_3 зареєстровано нерухоме майно, що знаходиться на території Октябрського району м. Полтави, а саме 1/3 частини двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1. В ході виконання рішення суду державним виконавцем здійснено виходи за даною адресою, але двері ніхто не відчинив, про що було складено відповідні акти. Через постійну відсутність боржника за адресою АДРЕСА_1 державному виконавцю не вдалося скласти акт опису майна боржника.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Державний виконавець у судове засідання не з»явився, в клопотанні зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб

Згідно ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що твердження державного виконавця про належність 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 боржнику ОСОБА_3 не підтверджено жодним належним доказом.

Крім того, не підтверджено факт проживання боржника за вказаною у виконавчому листі адресою станом на час розгляду клопотання про надання дозволу на проникнення до житла, що необхідно для встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_3, оскільки з часу видачі виконавчого листа 10.12.2013 року адреса останньої могла змінитися.

Також заявником не доведено, що примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 є тим примусовим заходом вжитим державним виконавцем, який ефективно, своєчасно і в повному обсязі буде сприяти виконанню виконавчого провадження № 51004252 від 10.12.2013 року про про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості в сумі 129 978,68 коп.

Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі №4-рп/2011 від 31.05.2011 р. щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 ЦПК України у взаємозв'язку зі статтями 151, 152, 153 роз'яснено, що Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканність житла, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага. В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

В ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обовязковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, повязаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не повязані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними звязками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Згідно п.8 Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі Інструкція) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Так, з долучених державним виконавцем копій актів від 15.01.2018 та 28.02.2018 вбачається, що вони складені в порушення п.8 Інструкції, вказані акти складено за відсутності понятих, а положення ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає обов'язку участь не менше ніж двох понятих.

З огляду на вказане, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано необхідності примусового проникнення до квартири АДРЕСА_1 та не доведено, що 1/3 її частини належить на праві власності боржнику, а боржник на час розгляду клопотання проживає за адресою, зазначеною у виконавчому листі.

Враховуючи викладене, суд не вбачає достатніх правових підстав для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, а тому подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавеця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Вертелецької Л.В. про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Л.І. Савченко