Справа № 2-25/99 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А.В.
Провадження № 22-ц/773/390/18 Категорія: 44 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Вергун Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення. Заяву обґрунтовує тим, що 10.01.2018р. Апеляційним судом Волинської області постановлено видати дублікат виконавчого листа № 631/10 від 01 березня 2010 року з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 21 квітня 1999 року у цивільній справі № 2-25/99 щодо боржника ОСОБА_4 про його виселення із належного стягувачеві на праві власності житлового будинку та господарських будівель, розташованих по вул. Вереснева, 93, в с. Липини Луцького району Волинської області без надання іншого жилого приміщення. Питання про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання не вирішено, оскільки така вимога не заявлялась. Відділом ДВС Луцького району 19.06.2017 року повідомлено, що виконавче провадження щодо ОСОБА_4 11.12.2012 року повернуто стягувачу згідно ст. 38, п. 4 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

В період можливого повернення виконавчого листа він перебував за межами України. Даними Державної прикордонної служби України підтверджується відсутність ОСОБА_1 в Україні станом на 01.12.2012 р. та приїзд лише 13.06.2015р. на незначний період та подальший виїзд і прибуття лише на незначні проміжки часу.

Постановою Апеляційного суду від 10.01.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 оригінал, а фактично дублікат виконавчого листа не отримував та дізнався про його можливе повернення лише 19.06.2017р.

Виходячи з даних державної виконавчої служби про повернення виконавчого листа стягувачеві 11.12.2012р., відповідно в грудні 2015 року сплили строки предявлення виконавчого документу до виконання.

Вважав, що з лютого 2012 року в провадженні державної виконавчої служби перебував виконавчий лист від 01.03.2010р. з примусового виконання рішення Луцького районного суду від 21.04.1999р. щодо боржника ОСОБА_4; про те що виконавчий лист повернуто дізнався лише 19.06.2017р. і цей факт є преюдиціальним; питання видачі дублікату виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_4 вирішено лише 10.01.2018р.

Просить поновити строк для предявлення виконавчого листа № 6-31/10 від 01.03.2010 року з примусового виконання рішення Луцького районного суду Волинської області від 21.04.1999 року в цивільній справі № 2-25/99 щодо боржника ОСОБА_4 про його виселення із належного стягувачеві на праві власності житлового будинку та господарських будівель, розташованих в с. Липини по вул. Вереснева, 93 без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк для предявлення до виконання виконавчого листа № 142 від 25.01.2018 року з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 21 квітня 1999 року у цивільній справі № 2-25/99 щодо боржника ОСОБА_4 про виселення із належного стягувачеві на праві власності житлового будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: вул. Вереснева, 93, с. Липини, Луцький район, Волинська область (на сьогоднішній день назва вулиці змінена на Борохівську відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації 20.05.2016 року №227), без надання іншого жилого приміщення.

Боржник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції. Покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, Конституції України. Зазначає, що державним виконавцем 11.12.2012 року повернуто виконавчі документи щодо боржників ОСОБА_5. ОСОБА_4 Постанови винесено державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ керуючись п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції 2012 року) у звязку з тим, що стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, про що стягувача ОСОБА_1 попереджено державним виконавцем. 05.08.2015 року ОСОБА_1 було предявлено дублікат виконавчого листа щодо ОСОБА_5 до виконання. Під час свого перебування на території України, ні в інший період стягувач не звертався з заявою про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання. Твердження, що він дізнався про повернення виконавчого документа лише 19.06.2017 року не відповідає дійсності. На постанову Апеляційного суду Волинської області від 10.01.2018р. подано касаційну скаргу. Просить скасувати ухвалу, а справу направити на повторний розгляд до суду першої інстанції.

В поданому доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_4 посилається на те, що строк предявлення до виконання виконавчого листа слід рахувати з 11.12.2012р. і заявником не наведено поважних причин пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання, який закінчився 11.12.2013р.

У відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_6 вказує на те, що у представника боржника ОСОБА_4 ОСОБА_7 відсутні правові передумови для підписання апеляційної скарги та подання її до суду апеляційної інстанції, оскільки відсутні дані, що ОСОБА_7 має статус адвоката. Доводи апеляційної скарги є безпідставні. Просив закрити апеляційне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 362 ЦПК України, а у випадку не закриття апеляційного провадження, апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу залишити в силі.

В судове засідання учасники справи не зявились. Представник стягувача ОСОБА_6 подав заяву у якій просить провести судове засідання у відсутності його та стягувача. Боржник ОСОБА_4 подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він перебуватиме у відрядженні. Представник боржника ОСОБА_4 ОСОБА_7 подав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що буде перебувати за межами м. Луцька. Доказів, які б підтверджували дані обставини до заяв не додано.

Апеляційний суд в складі колегій суддів, ухвалив визнати неповажними причини неявки в судове засідання боржника та його представника, проводити розгляд справи у відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи.

Представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_6 подав заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України. Клопотання мотивує тим, що відповідно до діючого законодавства представництво у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно адвокатами. Матеріали апеляційної скарги не містять належних доказів того, що ОСОБА_7, який підписав від імені ОСОБА_4 апеляційну скаргу є адвокатом, не зазначено це і у довіреності від 15.10.2017р. В Єдиному реєстрі адвокатів України відомості про те, що ОСОБА_7 має статус адвоката відсутні.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, приходить до висновку, що підстав для закриття провадження у справі немає. Провадження у даній цивільній справі було розпочато до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» і судом розглядається процесуальне питання, пов»язане з виконанням судового рішення у даній справі.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцького районного суду від 21.04.1999 року у цивільній справі № 2-25/99 було задоволено позов ОСОБА_1 та зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні житловим будинком та господарськими будівлями по вул. Вереснева, 93, в с. Липини Луцького району Волинської області, який належить ОСОБА_1, шляхом виселення їх з даного будинку без надання іншого жилого приміщення. На виконання даного судового рішення було видано виконавчі листи по кожному із боржників, зокрема щодо боржника ОСОБА_4

11.03.2010 року Луцьким міськрайонним судом було видано дублікати виконавчих листів за № 6-31/10 у вказаній справі щодо боржників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції від 21.02.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-31/10 від 01.03.2010 року щодо боржника ОСОБА_4

З листа Луцького районного ВДВС від 19.06.2017 року № 8216 вбачається, що виконавче провадження № 31367323 щодо боржника ОСОБА_4 11.12.2012 року повернуто стягувачу згідно ст. 38, п. 4 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та копію постанови про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа надіслано стягувачу.

18.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_4

10.01.2018 року постановою Апеляційного суду Волинської області видано дублікат виконавчого листа №6-31/10 від 01 березня 2010 року з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 21 квітня 1999 року у цивільній справі № 2-25/99 щодо боржника ОСОБА_4 про його виселення із належного стягувачеві на праві власності житлового будинку та господарських будівель, розташованих по вул. Вереснева, 93, в с. Липини Луцького району Волинської області без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно статті 433 ЦПК України у разі пропуску для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є поважні, обєктивні причини пропуску такого строку.

Суд першої інстанції, на підставі досліджених наявних у справі доказів, прийшов до правильного висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку для предявлення виконавчого листа до виконання та необхідності його поновлення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

У заяві ОСОБА_1 вказав, що він, як стягувач, постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа та самого виконавчого листа не отримував.

За змістом частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В листі Луцького районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Волинській області від 19.06.2017 року зазначено, що відділ не може надати доказів про належне відправлення чи отримання стягувачем виконавчого листа, оскільки згідно п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби строк зберігання переданих до архіву завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, а тому всі архівні виконавчі провадження, в тому числі й виконавче провадження № 31367323 знищено в березні 2015 року.

У матеріалах справи містяться копії справи № 03-17 Документи щодо знищення виконавчих проваджень за 2016 рік Луцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області, з яких вбачається, що 26.02.2016 року проведено знищення виконавчих проваджень завершених у 2013 році через закінчення строків їх зберігання, в тому числі і виконавчий лист від 01.03.2010р., що видав Луцький міськрайонний суд Волинської області, боржник ОСОБА_4 стягувач ОСОБА_1 Інструкція з діловодства в органах державної виконавчої служби, на яку є посилання, скасована наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008р., тому втратила чинність.

Отже, інформація, яка надана 19 червня 2016 року відділом державної виконавчої служби не в повному обсязі відповідає дійсності і колегія суддів критично оцінює зазначені відомості про надіслання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого документу разом з оригіналом виконавчого листа. Будь-яких доказів про направлення копії постанови і повернення виконавчого листа стягувачеві 11.12.2012 року боржником суду не надано.

Згідно відомостей Державної прикордонної служби України з наявної у базі даних інформації щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_1 в період з 01.12.2012 року по 19.06.2017 року встановлено, що останній перебував за межами України, здійснивши 13.06.2015 року вїзд в Україну по 28.06.2015 року та вїзд 02.08.2015 року по 07.08.2015 року.

На момент винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа 11.12.2012 року ОСОБА_1 перебував за межами України і не міг отримати лист з копією постанови про повернення виконавчого документа та оригіналом виконавчого листа. Те, що про повернення виконавчого документа він дізнався 19.06.2017 року, підтверджується заявою про надання інформації про стан виконавчого провадження від 06.06.2017 року та відповіддю на дану заяву Луцького районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Волинській області від 19.06.2017 року.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 10.01.2018 року при розгляді справи за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа за апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1, який є стягувачем за згаданим виконавчим провадженням, оригінал (а фактично дублікат) виконавчого листа не отримував та дізнався про його можливе повернення лише 19.06.2017р.

Постанова набрала законної сили і оскарження її в касаційному порядку не перешкоджає розгляду питання про поновлення строку на предявлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, до апеляційної скарги боржником ОСОБА_4 долучена копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.12.2012 року. Відповідно до даної постанови, винесеної заступником начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_8 при примусовому виконанні виконавчого листа № 6/31 від 01.03.2010р., виданого Луцьким міськрайонним судом про зобовязання ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком та господарськими будівлями в с. Липини вул. Вереснева, 93 Луцького району Волинської області і який належить ОСОБА_1, виселення його з даного будинку без надання іншого житлового приміщення на підставі ст. 38 , п. 4 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернуто стягувачу.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на 11.12.2012 року, статтею 38 регулювалось питання щодо права державного виконавця зупинити виконавче провадження, а ст. 40 цього ж Закону про оголошення розшуку боржника. Тому були відсутні підстави для повернення виконавчого документа.

Покликання боржника про те, що ОСОБА_1 стало відомо про повернення виконавчого документа 05.08.2015 року, всупереч ст. 82 ЦПК України, жодними належними доказами не підтверджено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді