ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/2563/15-ц

провадження № 22-ц/781/78/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі судді Крімченко С.А. від 12 жовтня 2017 року у справі за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - комунальне підприємство «Житлогосп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також стягнення втраченого прибутку, -

встановив:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У період з 31 травня 2012 року по 14 червня 2012 року відбувалися неодноразові залиття її квартири з вини відповідачів, які проживають поверхом вище в квартирі АДРЕСА_2. З метою зафіксувати та підтвердити факт неодноразового залиття її квартири водою, вона 31.05.2012 року та 15.06.2012 року зверталася із заявами до директора КП «Житлогосоп» про обстеження належної їй квартири. 07.06.2012 року, комісією в складі представника КП «Житлогосп» Вітебської О.П. було оглянуто її квартиру та встановлено, що залиття квартири відбулося внаслідок витоку води з квартири АДРЕСА_2, про що було складено відповідний акт. Внаслідок повторного залиття водою її квартири, також було складено акт від 11.06.2012 року. 14 травня 2015 року нею подана заява на виконання кошторису, з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику квартири. Згідно до кошторису на будівництво від 15.05.2015 року розмір матеріальних збитків внаслідок залиття квартири становить 5 432 грн. 40 коп. Крім того, у зв'язку із систематичним затопленням її квартири з вини відповідачів, вона була вимушена розірвати договір підряду на проведення проектних робіт та надання послуг укладеного між нею та ПП «Аю-Даг-А», внаслідок чого втратила прибуток в розмірі 181 500 грн. Також внаслідок неодноразового залиття квартири було пошкоджено її меблі, відповідно до висновку проведеної товарознавчої експертизи № 34 від 10.02.2015 року, розмір матеріальної шкоди, з урахуванням зносу становить 9097,53 грн. Вартість проведеної експертизи складає 550 грн. Посилаючись на ці обставини просила, стягнути солідарно з відповідачів на її користь матеріальну шкоду в розмірі 14 529,93 грн., упущену вигоду в сумі 181 500 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Зокрема вказує, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що нею не доведено факту неодноразового залиття належної їй квартири саме з вини відповідачів. Вказує, що нею надано до суду достатньо доказів, які підтверджують факт залиття її квартири з вини відповідачів та заподіяння їй шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаному будинку над квартирою АДРЕСА_1 розташована квартира АДРЕСА_2, в якій мешкають відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Внаслідок залиття належної позивачу квартири, 31 травня 2012 року вона звернулася до директора КП «Житлогосп» із заявою про обстеження квартири /т. 1 а.с.8/.

Згідно акту про обстеження технічного стану від 07.06.2012 року складеного представником КП «Житлогосп» Вітебською О.П. встановлено наявність мокрих плям на стелі та стінах у кімнаті гладильній, туалеті, у ванній кімнаті, коридорі, кімнаті-бібліотеці, столовій. Вказано, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулося із квартири АДРЕСА_2 внаслідок витоку води /т.1 ас.10/.

15 червня 2012 року позивач повторно звернулася із заявою до директора КП «Житлогосп» про обстеження квартири, у зв'язку з черговим залиттям її квартири /т. 1 а.с.9/, внаслідок чого було представником КП «Житлогосп» Вітебською О.П., складено акт від 11.06.2012 року яким також встановлено наявність мокрих плям на стелі та стінах належній позивачу квартири /т. 1 а.с.11/.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку АДРЕСА_1 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Виходячи з викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції, що вказані акти не відповідають вимогам, викладених у Правилах. Зокрема, в доданих до матеріалів справи актах не зазначені конкретні причини залиття квартири, місця витоку води, особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа дані, а також відсутня інформація щодо огляду квартири, з якої, за твердженням позивача, відбулося залиття. Тому ці акти не є належними доказами заподіяння відповідачами майнової шкоди, оскільки інформація, яка в них міститься є недостатньою для ухвалення беззаперечних висновків в справі.

Акт від 18.06.2912 р. складений представником комунального підприємства «Олександрія - водоканал» викликає сумнів щодо достовірності, оскільки позивачем надано його ксерокопію, з тексту якої вбачається, що на оригіналі акту відсутній підпис представника КП «Олександрія - водоканал», при цьому підпис представника водоканалу проставлений безпосередньо на тексті копії даного акту.(т.1 а.с.12).

Статтею 60 ЦПК України 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено факт спричинення їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири саме відповідачами. Висновки судів щодо недоведеності позовних вимог є законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи і не спростовані позивачем.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновкам суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова виготовлена 16.04.2018 року.

Головуючий:

Судді: