АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2257/18 Справа № 199/2989/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпропетровську рада про стягнення витрат на утримання квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпропетровську рада про стягнення витрат на утримання квартири.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпропетровську рада, про стягнення витрат на утримання квартири, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2017 року у цивільній справі за позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпро рада, про стягнення витрат на утримання квартири та стягнення моральної шлоди у повному обсязі та ухвалити по даній справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки рішення суду першої інстанції є незаконним і прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2017 року від інших учасників справи до суду не надходило.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Таким чином, апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.2 ст.369 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 27.01.1987 року на імя ОСОБА_2 був виданий ордер на квартиру АДРЕСА_1 на сімю з трьох осіб, а саме: ОСОБА_2 її колишнього чоловіка ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_3

Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №229/3 від 19.09.2013 року було змінено договір найму житлового приміщення вищезазначеної квартири та укладено договір найму на вказану квартиру з ОСОБА_3 по справі.

Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності зі ст.ст. 67,68 ЖК України оплата за комунальні послуги, у тому числі за теплопостачання й інші, береться крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам і повинна здійснюватися вчасно.

Відповідно до ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області 02 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_6 задоволено частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено.

Рішення Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська від 10 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_3, який діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення задовольнено частково.

Усунуто ОСОБА_3 та його малолітній доньці ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 перешкоди в користуванні квартирою № 63 в будинку № 29 по вул. Шолохова в м. Дніпропетровську.

Вселено ОСОБА_3 та його малолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартиру АДРЕСА_2.

В задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що вищезазначеним рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області встановлені певні обставини, які мають значення для вирішення вказаної справи, а саме: що ОСОБА_3 не з власного інтересу втратив інтерес до спірної квартири , до теперішнього часу залишається основним квартиронаймачем спірної квартири, приймає участь в її утриманні, про що свідчать квитанції про оплату комунальних платежів. на теперішній час не має доступу до квартири у звязку із зміною вхідних замків.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 є основним квартиронаймачем, проте не мешкав в квартирі до лютого 2016 року через перешкоди, які йому створювала ОСОБА_2, комунальними послугами не користувався, проте за комунальні послуги сплачував що встановлено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.02.2016 року.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом що ОСОБА_3 на момент звернення до суду з позовом та до теперішнього часу продовжує ухилятися від сплати щомісячних обовязкових платежів за комунальні послуги, колегія суддів вважає необгрунтованими , оскільки це спростовується рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.02.2016 року.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374 , 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 04 квітня 2018 року.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_8