Справа № 127/8904/18
Провадження № 2-о/127/233/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Воробйова В.В.,

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі: Середі Ю.В.,

за участю: прокурора Безпалюка А.О.,

представника заявника ОСОБА_3,

заінтересованої особи: ОСОБА_4,

адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за заявою Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_6» про госпіталізацію ОСОБА_4 в примусовому порядку без її згоди,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4 в примусовому порядку без її згоди.

Дана заява мотивована тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, була госпіталізована 16.04.2018 року в 2 відділення ВОПНЛ ім. акад. ОСОБА_6.

Після особистого огляду ОСОБА_4 лікар психіатр ВОПНЛ ім. акад. ОСОБА_6 в приймальному відділенні, зробив висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у неї психічного розладу, що обумовлює неспроможність задовольняти свої життєві потреби та виявляє небезпеку здоровю та життю для себе.

ОСОБА_4, за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

17.04.2018 року ОСОБА_4, була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги, оскільки вона виявляє ознаки психічного розладу у вигляді гострого переважно маячного психотичного розладу, що обумовлює неспроможність задовольняти свої життєві потреби та небезпеку здоровю та життю для себе.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечив.

Заінтересована особа ОСОБА_4, в судовому засіданні проти госпіталізації заперечила та пояснила суду, що її було затримано працівниками поліції на вулиці в м.Ямпіль під час прогулянки з її малолітньою дитиною та доставлено до лікарні. Всі документи залишились за місцем її проживання. В м.Ямпіль у неї залишились неповнолітні діти віком сім та два роки. Крім того, з нею проживає її мати, яка хворіє на онкологічне захворювання та прикута до ліжка і яка потребує постійної сторонньої допомоги.

Адвокат ОСОБА_5, в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив. Додатково суду пояснив, що ОСОБА_4 утримується в лікарні безпідставно та примусової госпіталізації для надання психіатричної допомоги не потребує. Вказану особу доставлено до лікарні у супроводі працівників поліції. Особу було доставлено без документів за якими можливо встановити особу, тому така особа не може бути поміщена на примусове лікування.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_7 проти України») від 17 квітня 2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, обєктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з акту огляду комісії лікарів-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації в примусовому порядку № 01-2-17/751 від 12 квітня 2018 року, комісія оглянула ОСОБА_4, в результаті чого, було встановлено, що вона виявляє ознаки психічного розладу у вигляді гострого переважно маячного психотичного розладу. ОСОБА_4 відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» поводить себе неадекватно, може вчинити дії (погрожує розправою сусідам, лікарям, дітям, однокласникам сина, їхнім батькам, своїй матері, нецензурно лається, принижує їхню гідність, звертається з звинуваченнями в різні інстанції чим надає моральної шкоди, неодноразово брала ножа та погрожувала ним з метою зясування справедливості), що являють собою безпосередньо небезпеку для оточуючих, може завдати значної шкоди здоровю оточуючих, не може повністю усвідомлювати свої дії оскільки знаходиться під впливом хворобливих переживань. Потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди.

Відповідно до заяв сусідів ОСОБА_4, остання веде себе неадекватно та агресивно.

Однак, заяви сусідів про поводження ОСОБА_4 агресивно та неадекватно, за відсутності інших належних та допустимих доказів зазначених обставин, не дає підстави стверджувати, що хворобливий стан ОСОБА_4 вимагає примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_4 в судовому засіданні не проявляла агресію, абсолютно логічно, послідовно, змістовно надавала пояснення, чітко відповідала на запитання, взявши до уваги відсутність та не підтвердження в судовому засіданні обставин наявності в ОСОБА_4 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, беручи до уваги відсутність доказів неспроможності даної особи самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, суд вважає, що заява не підлягає до задоволеня, оскільки представником психіатричного закладу не доведено в судовому засіданні наявність тяжкого психічного розладу здоровя ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ч.1 ст. 339, ст.ст. 340-342 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_6» про госпіталізацію ОСОБА_4 в примусовому порядку без її згоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 19.04.2018 року.

Суддя:

Присяжні: