СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
№2/760/98/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

03 квітня 2018 року в місті Києві

Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

- Представник Позивача: Кодь В.О.

ІІ. Описова частина

В листопаді 2017 року Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 з позовом про звернення стягнення на предмет застави і просив в рахунок погашення заборгованості Відповідача за кредитним договором №910.21962 від 22.04.2013 звернути стягнення на належний йому автомобіль HYUNDAI I30, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, переданий в заставу в якості забезпечення виконання ним зобов'язань за вказаним договором.

В подальшому, під час перебування справи в провадженні суду, за заявою Позивача до участі у справі в якості співвідповідача була залучена ОСОБА_2, і позовні вимоги у зв'язку з цим сформульовані наступним чином:

-стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» суму заборгованості за кредитним договором №910.21962 від 22.04.2013 в розмірі 262900,18 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 187187,08 гривень та заборгованості за процентами в сумі 75713,10 грн

-в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» на підставі Кредитного договору №910.21962 від 22.04.2013 в розмірі 262900,18 гривень звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль HYUNDAI I30, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, який належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» прав та повноважень на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах МВС України та всіх інших державним та недержавних органах/установах, отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/ їх дублікати , отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо.

-Вилучити у ОСОБА_2 транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль HYUNDAI I30, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1, та передати Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що 22 квітня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 910.21962, згідно з яким Відповідач отримав кредит в розмірі 197041,48 гривень для придбання транспортного засобу HYUNDAI I30, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4.

Вказаний автомобіль в якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника був переданий банку в заставу на підставі Договору застави транспортного засобу від 15.05.2013.

Внаслідок неналежного виконання Кредитного договору від 22.04.2013, як вказує Позивач, утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком Позивача становить 262900,18 гривень, з яких:

- основний борг - 156272,90 гривень;

- прострочений борг - 30914,18 гривень;

- прострочені проценти - 73990,77 гривень;

- строкові проценти 1722,33 гривень.

Зазначену заборгованість Позивач просить стягнути з Відповідача в примусовому порядку.

Позивач зазначає, що під час перебування справи в суді з'ясувалося, що ОСОБА_1 без отримання згоди ПАТ «Ідея Банк» продав заставлений автомобіль, і на сьогодні він перебуває у власності ОСОБА_2.

Посилаючись на те, що зі зміною власника статус автомобіля, як предмету застави, зберігся, Позивач просить звернути на нього стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 шляхом його вилучення у ОСОБА_2 та надання права Позивачу на його відчуження будь-якій третій особі.

У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачі до суду не з'явились, повідомлялись про розгляд справи у встановленому порядку.

За наявності згоди представника Позивача суд визнав за можливе розглянути справу в заочному порядку.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

22 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 (Відповдачем-1) був укладений Кредитний договір №910.21962, згідно з яким він отримав у позику строком на 84 місяці суму в розмірі 197041,48 гривень для придбання транспортного засобу марки HYUNDAI I30, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4.

Згідно з умовами Кредитного договору Відповідач-1 зобов'язався щомісячно сплачувати за користування коштами плату за ставкою 20,99% річних.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором ПАТ «Ідея Банк» і ОСОБА_1 22 квітня 2013 року уклали також договір застави рухомого майна, згідно з яким Відповідач-1 передав Позивачу в заставу автомобіль HYUNDAI I30, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4.

Встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачем-1 своїх зобов'язань за ним утворилася заборгованість за Кредитним договором в розмірі 262900,18 гривень, яка складається з основного боргу (156272,90 гривень), простроченого боргу (30914,18 гривень), прострочених процентів (73990,77 гривень) та строкових процентів (1722,33 гривень).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи порушення Відповідачем-1 своїх зобов'язань за Кредитним договором, вимоги Позивача про дострокове стягнення з нього усієї суми кредиту разом з нарахованими процентами та комісією є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що після укладення Договору застави транспортного засобу від 22.04.2013 ОСОБА_1 без отримання на те згоди заставодержателя (Позивача) відчужив належний йому автомобіль HYUNDAI I30, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, на користь ОСОБА_4, який в подальшому продав вказаний автомобіль ОСОБА_2 (Відповдіачу-2). (а.с. 84-90)

Відповідно до статті 583 Цивільного кодексу та статті 11 Закону «Про заставу» заставодавцем за договором застави може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Згідно з ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком окремих випадків.

Таким чином, з переходом права власності на заставлений автомобіль до ОСОБА_2, до неї перейшли усі обов'язки, пов'язані із його обтяженням, у зв'язку з чим вона набула статусу заставодавця - майнового поручителя за зобов'язаннями ОСОБА_1

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У ч. 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 25 Закону України N 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону.

Однією із процедур, передбачених ст. 26 Закону N 1255-IV, є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах (п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону N 1255-IV).

Крім того, пунктом 2 параграфу 5 Договору застави від 15 травня 2013 року передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття Заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу Заставодержателем предмету застави третій особі.

Аналізуючи умови кредитного договору та договору застави рухомого майна, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими в частині звернення стягнення на предмет застави шляхом надання Позивачу права його продажу будь-якій третій особі, заснованими на Законі та такими, що підлягають задоволенню.

Таким же чином підлягають задоволенню і вимоги Банку про вилучення у ОСОБА_2 транспортного засобу, який є предметом застави, та передання його Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, компенсації Позивачу за рахунок Відповідачів в рівних частках підлягає сплачений судовий збір в розмірі 4743,50 гривень (тобто по 2371,75 грн з кожного Відповідача).

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 577, 590, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» суму заборгованості за кредитним договором №910.21962 від 22.04.2013 в розмірі 262900,18 гривень, яка складається:

-заборгованості за тілом кредиту в сумі 187187,08 гривень;

-заборгованості за процентами в сумі 75713,10 грн.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» на підставі Кредитного договору №910.21962 від 22.04.2013 в розмірі 262900,18 гривень звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль HYUNDAI I30, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, який належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» прав та повноважень на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах МВС України та всіх інших державним та недержавних органах/установах, отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/ їх дублікати , отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо.

Вилучити у ОСОБА_2 транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль HYUNDAI I30, 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1, та передати Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації.

2.Стягнути в рівних долях з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати в розмірі 4743,50 гривень (тобто по 2371,75 грн з кожного).

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Публічне акціонерне товариства «Ідея Банк», адреса: м. Львів, вул. Валова, 11, ;

відповідач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2;

відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_3.

Суддя: