Справа №2-1-3141/2002 16.04.2018
Єдиний унікальний номер судової справи 2-1-3141/2002
Номер провадження 22-ц/784/472/18
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Ухвала

Іменем України

16 квітня 2018 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Лисенка П.П., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участі: позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_5 рішення, яке ухвалене Місцевим судом Центрального району міста Миколаєва під головуванням судді Черенкової Н.П., в приміщенні того ж суду 27 вересня 2002 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та від імені і в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_3, до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Дружба», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

УСТАНОВИЛА:

У липні 2002 року ОСОБА_2 звернулась в своїх інтересах та від імені і в інтересах ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Місцевого суду Центрального району міста Миколаєва із позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач разом із двома неповнолітніми (на час звернення із позовом до суду) дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_3 користується та проживає у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1

Відповідач, який є чоловіком ОСОБА_2, з квітня 1992 року в спірній квартирі не проживає.

Крім того, рішенням Місцевого суду Центрального району міста Миколаєва від 31 січня 2002 року ОСОБА_5 визнано безвісно відсутнім.

Посилаючись на викладені обставини та положення ст.ст.71,72 ЖК України ОСОБА_2 просила суд визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, з посиланням на те, що зазначене необхідно позивачу для оформлення субсидій та оплати за користування квартирою у відповідності до кількості мешканців.

Рішенням Місцевого суду Центрального району міста Миколаєва від 27 вересня 2002 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судове рішення та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Під час розгляду справи в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Місцевого суду Центрального району міста Миколаєва від 31 січня 2002 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано безвісно відсутнім.

21 лютого 2018 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на вищезазначене судове рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 02 березня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Місцевого суду Центрального району міста Миколаєва від 31 січня 2002 року, ухвалене у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

За правилами ст.18 ЦК України (ЦК України в редакції 1963 року) громадянин може бути в судовому порядку визнаний безвісно відсутнім, якщо протягом одного року в місці його постійного проживання нема відомостей про місце його перебування.

Порядок визнання громадянина безвісно відсутнім визначався Главою 35 Цивільного процесуального кодексу Української РСР.

В разі з'явлення або виявлення місцеперебування громадянина, визнаного безвісно відсутнім, суд скасовує відповідне рішення (ст.20 ЦК України в редакції 1963 року).

Отже, за вказаних обставин, дану справу об'єктивно неможливо розглянути до вирішення цивільної справи за заявою ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України).

За вказаних обставин, а також враховуючи той факт, що визнання особи безвісно відсутньою має умовний характер, оскільки існує невизначеність цивільних та інших відносин за участю відсутньої особи, то колегія суддів з огляду на положення п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, дійшла висновку про доцільність зупинення апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та від імені і в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_3, до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Дружба», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до набрання законної сили рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

Керуючись ст.ст.251,253 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення, яке ухвалене Місцевим судом Центрального району міста Миколаєва під головуванням судді Черенкової Н.П., в приміщенні того ж суду 27 вересня 2002 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та від імені і в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_3, до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне житлово- експлуатаційне підприємство «Дружба», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №617/2002 (провадження №22ц/784/487/18) за заявою ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, обчислюючи цей строк, з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: П.П. Лисенко

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 17 квітня 2018 року