________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2197/18
УХВАЛА

10.04.2018

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу №520/14755/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства екології та природних ресурсів України про стягнення боргу по заробітній платі, моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, посилаючись на норми ст.95, 116 ч1, 233,236 КЗпП України та норми ЦПК и ЦК України, звернувся до суду з позовом у якому просить суд стягнути з Міністерства екології та природних ресурсів України на його користь борг по заробітній платі за час вимушеного прогулу у звязку з затримкою виконання судового рішення за період з 13.08.2004р. по 30.11.2017р. у сумі 337816,99 грн., моральну шкоду 10000 грн. та зобовязати Міністерство екології та природних ресурсів України провести розрахунок виплати йому компенсації втрати частини доходу (заробітку) у звязку з затримкою виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 13.08.2004р. по дату винесення судом рішення..

Представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, при цьому посилаючись на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26.05.2014р. у цивільній справі №22ц/785/4997/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства екології та природних ресурсів України про стягнення заробітної плати, моральної та матеріальної шкоди.

Вислухавши думку позивача та його представника щодо закриття провадження у справі, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 19 ч.1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

ОСОБА_1 до 26.04.2004р. працював у на посаді заступника начальника Державної інспекції охорони Чорного моря Міністерства охорони навколишнього середовища України був державним службовцем мав 9 ранг держслужбовця.

Між сторонами виник спір щодо стягнення на користь позивача з відповідача складової заробітної плати та моральної шкоди під час проходження позивачем державної служби.

З аналізу спірних правовідносин вбачається, що дана справа є публічно - правовим спором і не підпадає під визначення цивільної справи у розумінні ч.1 ст.19 ЦПК України, оскільки вимоги позивача стосується захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, за своїм змістом носять публічно-правовий характер, що витікає з публічної служби позивача, оскільки на службі у відповідача він був держслужбовцем 9 рангу, а отже спір між ними повинен розглядатися у порядку адміністративного законодавства України.

Це в свою чергу підтверджується і ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26.05.2014р. у цивільній справі №22ц/785/4997/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства екології та природних ресурсів України про стягнення заробітної плати, моральної та матеріальної шкоди, яким провадження у цивільній справі було закрито на підставі того, що спір повинен був розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Щодо посилань сторони позивача на постанову Верховного Суду від 28.02.2018р. у справі №234/14299/15ц, суд зазначає, що правовідносини, які виникли при розгляді вказаної справи виникли не з приводу проходження публічної служби, а щодо соціальних виплат, а тому висновки вказаної постанови у даному випадку застосування не підлягають.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.255 ч.1п.1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі №520/14755/17 закрити.

Ухвала може бути оскаржене шляхом подання Апеляційному суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.