Справа № 372/968/18
Провадження № 2-о-55/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тиханського О.Б.

при секретарі Авсюкевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька, в якій зазначає, що вона є дочкою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Донецьк, однак свідоцтво про його смерть не видається, оскільки свідоцтво про смерть видано не уповноваженим органом.

Заявник в судове засідання не з'явилась, хоч про день та час місця розгляду справи повідомлена належним чином, її представник подав суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника та представника заявника, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, хоч про день та час місця розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Заявник ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданого 12.12.2013 року, про що 27.07.1984 року складено актовий запис №843.

Відповідно лікарського свідоцтва про смерть № 37 від 02.02.2018 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в стаціонарі, в м. Донецьк Калинінський район від набряку мозку, а також вказані обставини підтверджуються іншими матеріалами справи, зокрема копією письмового доказу - свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 05.02.2018 року, яке хоч і посвідчено не уповноваженим органом, але оцінюється судом у сукупності із іншими наявними у справі доказами.

Заявник зверталась із заявою до заінтересованої особи, однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті батька по причині відсутності належних повноважень органу, що видав свідоцтво, що підтверджується відмовою Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд вважає встановленим те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Волошкове Полтавської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в місті Донецьк Калинінський район.

Таким чином, зібраними по справі доказами підтверджується факт смерті ОСОБА_2, на який посилається заявник у своїй заяві.

Юридичне значення встановлення цього факту має з огляду на необхідність забезпечення права заявника звернутись за отриманням свідоцтва про смерть батька (державною реєстрацією смерті).

Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті .

Відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 та видати його дочці свідоцтво про смерть перешкоджає заявниці реалізувати свої законні права.

За приписами п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті батька у позасудовому порядку.

У відповідності до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті та видати заявникові свідоцтво про смерть перешкоджає заявникові реалізувати свої законні права.

Враховуючи викладене вище, суд вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу дії ч.4 ст.317 ЦПК України рішення слід звернути до негайного виконання, оскільки воно стосується встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, тому його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. ст. 19, 78, 81, 89, 260-261, 315-317 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану", ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві - задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в місті Донецьк.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Б. Тиханський