Справа № 399/617/17
Провадження № 399/6/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2018 року сел. Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського кооперативу «Україна» про стягнення вартості майнового паю,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з СК «Україна» на його користь вартість майнового паю на пайовий фонд СК «Україна» в сумі 10638 гривень.

Свій позов мотивував тим, що 27.03.2003 року помер його батько, ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на частку пайового фонду майна сільськогосподарського кооперативу "Україна", що знаходиться в селі Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області.

За життя ОСОБА_4 був членом КСП Україна, що, також, знаходилося в селі Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області, у зв'язку із чим Млинківською сільською радою йому було видано свідоцтво право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії КД № 208306. У звязку з реорганізацією КСП «Україна» його правонаступником став СК "Україна, у звязку із чим ОСОБА_4 припинив членство у КСП. Належну частину пайового фонду ОСОБА_4 після реорганізації КСП не отримав і його було передано до СК «Україна». Після реорганізації КСП - ОСОБА_4 працював в СК Україна як член кооперативу.

Спадкоємцем померлого є його син та позивач по справі, ОСОБА_3. Крім іншого спадкового майна, після свого батька позивач успадкував право власності на частку пайового фонду СК "Україна у розмірі 10638 гривні.

З метою отримання належного майна 04.04.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виділення належного йому паю, однак відповіді на день звернення до суду з позовом не отримав.

Крім того, СК Україна та позивач не дійшли згоди щодо членства останнього у кооперативі. Так як ОСОБА_3 успадкував усі права та обовязки свого батька, ОСОБА_4, вважає, що у звязку зі смертю батька як члена виробничого кооперативу, має право на отримання вартості майнового паю СК Україна в грошовій формі. У зв"язку з тим, що СК Україна ігнорує прохання ОСОБА_3 щодо отримання вартості майнового паю був змушений звернутися до суду за захистом свого спадкового права.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та надав пояснення, згідно поданого до суду позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити. Пояснив, що відповідач не заперечує той факт, що позивач є власником майнового паю, який знаходиться в СК "Україна", який він отримав в порядку спадкування. Пояснив, що відповідач згоден виділити належний позивачу майновий пай, проте не в грошовій формі, а майном. Крім того для отримання майнового паю ОСОБА_3 необхідно було звертатись не до СК "Україна, а до співвласників майнових паїв колишнього КСП "Україна".

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27 березня 2003 року в селищі Онуфріївка Кіровоградської області помер ОСОБА_4 /а.с. 12, 132/.

Позивач ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження № 0361834 /а.с. 133/.

Після смерті батька позивач подав до Онуфріївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини /а.с. 131/. Згідно спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 № 359 інші спадкоємці окрім ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини не звертались. 21 червня 2004 року державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай на пайовий фонд майна СК "Україна" на суму 10633 гривень /а.с. 130 -141/.

3 січня 2003 року спадкодавцю ОСОБА_4 Млинківською сільською радою було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), зокрема право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СК "України", с. Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області. Згідно сертифікату відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 22.02.2000 року загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01.02.2000 року становить 4641000 гривень. Частка ОСОБА_4 осоновних засобів І групи - 4775 гривень, основних засобів ІІ-ІІІ групи - 4970 гривень, оборотних засобів - 888 гривень, фінансових - вкладень - 5 гривень, визначена в розмірі 0,00 23 % /а.с. 138/.

ОСОБА_4 був членом КСП Україна, що також знаходилося в селі Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області, у зв'язку із чим Млинківською сільською радою йому було видано свідоцтво права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії КД № 208306, що підтверджується довідкою Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області /а.с. 31/.

Належну частину пайового фонду - ОСОБА_4 після реорганізації КСП не отримав і його було передано до СК «Україна».

4 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до голови СК "Україна" в якій просив видати йому майновий пай, який він успадкував від батька /а.с. 21/.

18 квітня 2017 року головою спілки співвласників майнових паїв позивачу було повідомлено, що заяву про виділення майнового паю слід подавати не до голови СК "Україна", а до спілки співвласників майнових паїв, де вказати виділення майнового паю в натурі, серія та номер свідоцтва про право власності на майновий пай, загальну суму майнового паю та суму по групах /а.с. 27/.

Згідно інформації наданої головою спілки співвласників батько позивача ОСОБА_4 дійсно працював в КСП «Україна» до 01.08.1996 року і був членом КСП «Україна». Після цієї дати трудова діяльність була припинена в звязку з виходом на пенсію 13.02.1997 року. Сільськогосподарський кооператив «Україна» було створено 22.02.2000 pоку, зареєстровано 23.03.2000 року. Громадянин ОСОБА_4, будучи пенсіонером, згідно статуту кооперативу заяву в члени кооперативу не міг подавати, тому що він був уже пенсіонером, а членами кооперативу могли стати лише фізичні особи, які приймали трудову участь у діяльності кооперативу, вносили вступні та пайові внески в розмірах встановлених статутом. Після припинення трудової участі з діяльності кооперативу, його член може переоформити своє членство на асоційоване членство в порядку, встановленому статутом. Для набуття статусу асоційованого члена зацікавлена особа подає кооперативу заяву про прийняття асоційованим членом кооперативу. ОСОБА_4 членом кооперативу не був. Свідоцтво про право власності на майновий пай ОСОБА_4 одержав в січні 2002 року, заяву на виділення майна в натурі не подавав, а заключив договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності. 27 березня 2003 року ОСОБА_4 помер. Син ОСОБА_3 успадкував право на майно в сумі 10 638 грн. 21 червня 2004 року, свідоцтво на право власності одержав 2 липня 2004 року. Через тринадцять років 04.04.2017 року подав заяву про виділення належного йому майнового паю. Проте, що заява була оформлена не вірно було повідомлено заявника 18.04.2017 року. Майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності, пайовий фонд майна складається із балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на день паювання. Майновий пай видається натурою (тобто будинками, спорудами, технікою, готовою продукцією, худобою) з урахуванням при цьому інтересів як працівника, так і підприємства. По питанню виділення майна в натурі членам спілки співвласників, які виявили бажання на виділення, були проведені збори співвласників, на яких затверджено списки майна, яке виділяється на видачу згідно структури по групах: основні засоби І групи, основні засоби II - III групи, оборотні засоби, фінансові вкладення.СК «Україна» заперечення на видачу майна в натурі спадкоємцеві ОСОБА_3 не має, справа в правильному оформленні документів. Також до вказаної інформації було додано перелік майна, яке передається у спільну часткову власність, акт приймання передачі майна що є спільною частковою власністю співвласників цілісного майнового комплексу СК «Україна» та статут СК «Україна» у новій редакції від 27.01.2009 року /а.с. 45 - 60/.

Згідно трудової книжки колгоспника ОСОБА_4 в члени СК "Україна" він не приймався, останній запис про трудову діяльність спадкодавця датований 1996 роком /а.с. 150-154/.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємів та громадських формувань сільськогосподарський кооператив "Україна" був зареєстрований 23.03.2000 року /а.с. 13-19/.

Згідно акту прийому передачі майна, що є спільною частковою власністю співвласників цілісного майнового комплексу СК "Україна" від 1 січня 2002 року співвласники майна, в особі голови комітету спілки громадян - співвласників майна ОСОБА_6 передали майно, зазначене в додатку № 1 Договору спільного володіння, користування та розпорядження майном, що знаходитья у спільній частковій власності, СК "Україна" в особі голови ОСОБА_7 /а.с. 56/.

Отже, як на підставу позову, позивач посилається на наявність невиконаного СК "Україна" грошового зобовязання виплатити йому вартості отриманого ним у спадщину спільного майна членів колишнього КСП "Україна", право на частку в якому йому належить.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання можуть виникати з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Питання щодо виділення майнового паю врегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року № 2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки»; постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28 лютого 2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», Рекомендаціями, щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20 травня 2008 року.

За змістом ст. ст. 5, 7 - 9 Закону України від 14 лютого 1992 року № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства, частка майна члена колективного підприємства є частиною майна колективного підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування, розпорядження).

Оскільки законодавством передбачено рівність прав і обов'язків членів колективного сільськогосподарського підприємства щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правомочності членів підприємств є похідними від правового статусу, завдань і функцій цих підприємств та правомочностей останніх як юридичних осіб, то і право громадянина вимагати своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини члена колективного підприємства з КСП щодо передачі-отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення, також, повинні грунтуватись на принципі рівності прав і обов'язків зазначених сторін.

Спосіб забезпечення прав і інтересів члена КСП та підприємства визначений п. 3 ст. 9 Закону № 2114-XII, згідно з яким у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій за згодою сторін, формі.

Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід з цих підприємств із майновими паями з метою створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших субє'ктів господарювання, заснованих на приватній власності, передбачено і в Указі Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» виділення майна в натурі проводиться у порядку, розробленому Комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, та затвердженому зборами співвласників.

Відповідно до зазначеного Порядку визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників у натурі проводиться Комісією на підставі рішення зборів співвласників.

Майновий пай в грошовому виразі видається з урахуванням фінансових можливостей підприємства.

В листі № 37-25-1-11/11379 від 5 грудня 2002 року Міністерства аграрної політики України «Щодо реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв у натурі» роз'яснено, що виходячи з вартості пайового фонду, його структури та суми індивідуального майнового паю власника, комісією визначається конкретне майно для виділення у натурі окремій особі (групі осіб) за домовленістю сторін. Підставою для виділення майнових паїв в натурі є заяви власників паїв про виділення. Комісія розглядає ці заяви і готує відповідний проект рішення загальних зборів. Відповідне рішення приймають збори співвласників майна. У разі недотримання вищенаведеного порядку виділення майнових паїв у натурі, районним комісіям з врегулювання майнових питань спільно з органами місцевого самоврядування слід ініціювати проведення зборів співвласників майна.

Вищим органом співвласників майнових паїв визнаються збори. У випадку невиконання рішення зборів співвласників щодо виділення підприємством -правонаступником майна в натурі власнику майнового паю, останній може реалізувати своє право на судовий захист. Таке ж право виникає у власника майнового паю і в разі відмови у задоволенні його заяви.

Зазначене свідчить про те, що порядок виділення майнового паю, його структура віднесений до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, або зборів співвласників, які діють відповідно до статуту підприємства та затверджених ним актів, зокрема Положення про пайовий фонд майна.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх сільськогосподарських підприємств», якими передбачено, що співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності зборам співвласників відповідну заяву (п.4.1). Пунктом 4.3 Рекомендацій передбачено, що якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової, компенсації вартості його частки.

Тобто, підставою для виділення майнових паїв у натурі чи грошима є заява власника майнового паю про виділення його частки. Таку заяву розглядають збори співвласників майнових паїв.

Отже, праву власника вимагати видачі майнового паю відповідає право співвласників цього майна вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін.

Вказані положення в цілому відповідають змісту ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ч.ч .1,2,3 ст. 358 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2017 року позивач ОСОБА_3 звертався до голови СК "Україна" про виділення належного йому майнового паю /а.с. 22/. Заяви про виділення належного йому майнового маю колишнього КСП "Україна" ОСОБА_3 до уповноваженої особи або до зборів співласників майна не подавав і відповідні рішення зборами не приймалися.

З матеріалів справи вбачається, що після прийому - передачі майна співвласників до СК "Україна" його склад не визначався, інвентаризація та уточнення вартості не проводилися.

Докази згоди співвласників майна виплатити позивачеві вартість його частки або неможливості виділення її у натуру (неподільні речі) позивачем не надано.

У зв'язку з недотримання позивачем процедури отримання паю та недоведеність наявності законних підстав для виплати паю грішми, позивач не має підстав вимагати від відповідача виплати коштів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не довід пред'явлені позовні вимоги до СК "Україна" про стягнення вартості майнового паю.

Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено судові витрати по справі злід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 4, 6, 7, 12, 13, 265, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до сільськогосподарського кооперативу «Україна» про стягнення вартості майнового паю відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення, яке складено 02.03.2018 року.

Суддя М.М. Лях