ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 209/2808/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2018 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Догадайло М.В. позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, третя особа: Петриківський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И В :

20.12.2017 до суду надійшла з Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області передана на підставі ухвали суду від 05.12.2017 на розгляд до Петриківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю цивільна справа № 209/2808/17, згідно якої позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається нате, що за рішенням Дніпровського районного суду м. Кам'янське з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 24.07.2003р.н. у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% тини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 вересня 2008року та до дня досягнення нею повноліття. Рішення суду звернуто до примусового виконання. Посилаючись на наявність заборгованості зі сплати аліментів, позивач уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за період з червня 2016 року по 31.01.2018 року в розмірі 38732,77 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, ОСОБА_1 просить врахувати, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, при цьому, позивач здійснив відчуження нерухоме, отримавши за це кошти заборгованість з аліментів не погасив.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Визнає наявні заборгованість та пояснює її тяжким матеріальним станом, так як, постійного місця роботи він не має і здійснює сплату аліментів на утримання іншої дитини. Погоджується зі сплатою неустойки (пені) в розмірі 10 000 грн.

Державний виконавець Петриківський районний відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши сторони та дослідивши надані ними докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Дніпровського районного суду м. Кам'янське з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% тини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 вересня 2008року та до дня досягнення нею повноліття.

Згідно довідок Петриківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області та Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське, загальна сума заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-1680/2008 про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, станом на 31.01.2018 складає 40014,23 грн.

Наявність такої заборгованості та правильність її обрахунку сторонами не оскаржується.

За наданим позивачем розрахунком за період с червня 2016р по січень 2018р. включно, загальний розмір нарахованої неустойки (пені) складає 38 732,77грн.

З розміром та правильністю обрахування неустойки (пені) за несплату аліментів, відповідач погоджується повністю.

Згідно наданого відповідачем свідоцтва про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3.

За рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.05.2016 стягнуто з відповідача з на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі по 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до їх повноліття.

Крім того, за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.02.2016 стягнуто з відповідача з на користь ОСОБА_6 аліменти в розмірі по ? частини всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, віку трьох років, тобто до 27.11.2016 року.

Згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 Сімейного кодексу України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов'язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість творилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватися з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість.

Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 , яка станом на 31.01.2018 складає 40014,23 грн, що виникла через нерегулярну сплату аліментів і через їх сплату в розмірі, меншому, ніж нарахована державним виконавцем. Відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти і про наявну заборгованість та погоджується, що заборгованість виникла саме з його за, відсутності на те обєктивних причин.

Розмір неустойки (пені) позивачем обраховано відповідно до положень ст. 196 СК України та відповідає нарахуванням аліментів державними виконавцем, їх сплати та кількості днів прострочки.

Порядок розрахунку аліментів відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, висловлених ним в постанові від 16.03.2016 у справі за № 6-2589цс15та від 02.11.2016 у справі № 6-1554цс16.

З правилами ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Визначаючи розмір неустойки (пені), який підлягає стягненню з відповідача, суд приходить до висновку, що з врахуванням того, що ОСОБА_2 не має постійного місця роботи; крім аліментів, які сплачує на користь позивача, відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання двох малолітніх дітей; має заборгованість зі сплати аліментів, яка також підлягає погашенню; з метою дотримання розумного балансу в інтересах та правах всіх дітей відповідача, як спільної з позивачем так і спільних з ОСОБА_6, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру неустойки (пені), яку слід стягнути з відповідача до 20 000 грн. Такий розмір стягнутої неустойки буде достатнім для дієвого стимулу належного виконання відповідачем свого обовязку по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей.

За правилами ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями ст.ст. 180-182, 196 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 89 та 264 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, третя особа: Петриківський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_9, проживає ІНФОРМАЦІЯ_10, ІНН НОМЕР_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2016 по 01.01.2018 в розмірі 20 000 грн. 00 коп. ( двадцять тисяч грн. 00 коп.).

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_7