Провадження № 2/760/3579/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина,
19.08.2017 позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4, в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги аргументує тим, що ОСОБА_4 є батьком її сина ОСОБА_5, про що свідчить запис в свідоцтві про народження сина. На даний час син перебуває на її утриманні, батько проживає окремо, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає, а тому вважає, що він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина.
В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, також від відповідача не надійшов відзив.
З огляду на належне повідомлення відповідача, суд керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує позивач згідно поданої заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач має неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.12.2007 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.
Відповідно до даного свідоцтва про народження, батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_4.
Як зазначила позивач, відповідний запис у свідоцтві про народження щодо батька її сина був зроблений на підставі спільної заяви позивача та відповідача, поданої до органу реєстрації.
На даний час ОСОБА_5 знаходиться на утриманні матері, тобто позивача, відповідач участі у вихованні та матеріальному забезпечені сина не приймає.
Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Частиною другою ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини.
Отже, аналізуючи вищенаведені норми, суд приходить до висновку, що у відповідача по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_5 виникли права та обов'язки батька.
Як визначено статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом частин 1 та 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Визначаючи розмір аліментів, суд керується положеннями ч. 1 ст. 182 СК України, та враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та утриманців.
На час розгляду справи, у відповідачем не надано достовірних даних про наявність у нього інших аліментних зобов'язань, стягнень по виконавчих документах, чи інших неповнолітніх дітей на утриманні.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на наявні у матеріалах справи докази і встановлені відповідно до них обставин, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вказана частка доходу відповідача підлягає стягненню на користь позивача починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення сином повноліття.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів і суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640, 00 грн.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 110, 112, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_4 /АДРЕСА_1/ на користь ОСОБА_3 /АДРЕСА_2/ аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.08.2017 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя В.В. Лазаренко