Постанова

Іменем України

16 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 127/7840/16-ц

провадження № 61-7961 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - кредитна спілка «Злагода»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 7 липня 2016 року в складі судді Ковальчук О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до кредитної спілки «Злагода» про стягнення коштів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року в складі судді Жмудь О. О. позовну заяву визнано неподаною та повернуто ОСОБА_4

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 7 липня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_4 не надала доказів на підтвердження початку перебігу строку на апеляційне оскарження, хоча мала їх у наявності, чим позбавила апеляційний суд можливості визначити зафіксовану у відповідних поштових документах дату отримання нею ухвали суду першої інстанції та визначити чи дотримано нею вимоги частини другої статті 294 ЦПК України щодо строків подання апеляційної скарги.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неправильно застосовані норми процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали.

Відзив на касаційну скаргу не подавався.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Установлено й це вбачається із матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 3 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на підставі частини третьої статті 297 ЦПК України залишено без руху та надано останній тридцятиденний строк із моменту отримання копії ухвали для зазначення й надання доказів початку перебігу строку на оскарження судового рішення, за наявності таких, а в разі пропущення строку - надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

Підставою залишення апеляційної скарги без руху стало те, що ухвалу суду першої інстанції було постановлено 11 травня 2016 року за відсутності ОСОБА_4 Остання подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу 30 травня 2016 року, при цьому просила поновити строк на подання скарги, оскільки закінчення строку припало на вихідний день. Проте в матеріалах справи та доданих до апеляційної скарги документах відомостей про дату отримання ОСОБА_4 копії ухвали немає, а незазначення їх в апеляційній скарзі не дає можливості при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у вказаній справі визначити, чи дотримано заявником вимог положень частини другої статті 294 ЦПК України щодо строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали ОСОБА_4 отримала 13 червня 2016 року та 21 червня 2016 року надала до суду заяву, в якій зазначала, що на конверті, в якому їй надійшла ухвала суду першої інстанції, неякісно проставлено поштовий штемпель і він не читається, ухвала була їй направлена рекомендованим листом та нею отримана 23 травня 2016 року.

Як зазначалось в ухвалі апеляційного суду, в матеріалах справи відсутні відомості про дату отримання ОСОБА_4 копії ухвали суду першої інстанції, відсутні такі відомості й в апеляційній скарзі, тому заявникові надавався відповідний строк для зазначення й надання доказів початку перебігу строку на оскарження ухвали, за наявності таких, з метою визначення апеляційним судом дати, коли почався перебіг строку оскарження ухвали.

ОСОБА_4 зазначила про наявність у неї поштового конверта, в якому рекомендованим листом їй надійшла ухвала суду першої інстанції, при цьому конверт не надала, оскільки на ньому нечитаємо проставлено поштовий штемпель. Ухвала направлялась ОСОБА_4 рекомендованим листом, тому на конверті повинен міститись відповідний штрихкодовий ідентифікатор, за яким можна відслідкувати рух цього поштового відправлення за допомогою інтернет-порталу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Таким чином, вимоги ухвали ОСОБА_4 не виконала, не надала суду зазначені докази на підтвердження початку перебігу строку на апеляційне оскарження, хоча мала їх у наявності, чим позбавила апеляційний суд можливості визначити зафіксовану у відповідних поштових документах дату отримання нею ухвали суду першої інстанції та визначити, чи дотримано нею вимоги частини другої статті 294 ЦПК України щодо строків подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 7 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В.С. Висоцька

С.П.Штелик