№ 243/2096/18
Справа № 2/243/1152/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2018 року м. Словянськ
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Мінаєв І.М.
при секретарі Янчевському В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 2 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2018 р. Місце проживання відповідача по справі, яка є попереднім власником квартири, зареєстроване у цій же квартирі. Після припинення права власності відповідачки на квартиру № 32 вона добровільно з реєстрації не знялася, чим порушує право позивачки розпорядитися власним майном.
Просить суд визнати ОСОБА_2, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою № 32 у будинку № 62 по вул. Вокзальній у м. Словянську Донецької області.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надали заяви про підтвердження заявлених позовних вимог, просили їх задовольнити та не заперечували проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до довідки ОСББ «Гудок» № 12/01 від 12.03.2018 року у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).
Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону з своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.346 ЦК України підставою припинення права власності є відчуження власником свого майна.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не є власником зазначеної квартири, а тому не має права користуватися вказаним житлом, в зв?язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов?язані із зверненням до суду і розглядом судової справи.
Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 346, ст. 391, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273, 280-283, 289 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 32 у будинку № 62, розташованому по вулиці Вокзальній у місті Слов?янську Донецької області.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_7