Постанова

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 385/91/16-ц

провадження № 61-8574св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представники відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

треті особи: приватний нотаріус Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховська Тетяна Станіславівна, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником - ОСОБА_8, на заочне рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2017 року у складі судді Панасюка І. В. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Голованя А. М., Карпенка О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховська Т. С., про визнання заповіту недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кіровограді помер її батько - ОСОБА_13

Після смерті батька відкрилася спадщина на все майно, що йому належало, а саме - земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини.

Після спливу цього строку вона дізналась, що приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т. С. 14 червня 2013 року було посвідчено заповіт від імені її батька - ОСОБА_13 на громадянина ОСОБА_6, який є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Зазначала, що ОСОБА_6 прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини.

При цьому вказувала на те, що вказаний заповіт вважає недійсним, оскільки її батько станом на день посвідчення заповіту хворів на психіатричну хворобу та перебував у Хащуватському відділенні комунального закладу «Гайворонська центральна районна лікарня» Кіровоградської області з діагнозом епілептична хвороба з явищами деменції.

Унаслідок того, що її покійний батько при посвідченні оскаржуваного заповіту перебував у безпорадному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, просила суд визнати заповіт від 14 червня 2013 року недійсним.

Заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області

від 27 червня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано заповіт

від 14 червня 2013 року від імені ОСОБА_13, посвідчений приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т. С., недійсним. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення районного суду мотивовано тим, що згідно висновку судово-психіатричного експерта від 31 січня 2017 року № 47 ОСОБА_13 під час складання заповіту 14 червня 2013 року хворів на хронічне психічне захворювання - епілептичну хворобу з явищами деменції та супутні дисциркулаторну енцефалопатію ІІ ст., з когнітивними порушеннями. За своїм психічним станом не міг розуміти значення власних дій і керувати ними при складанні та підписанні заповіту (а.с. 167-169), що є підставою для визнання заповіту недійсним.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, подану представником - ОСОБА_8, відхилено. Заочне рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що спадкодавець в день складання заповіту, 14 червня 2013 року, не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта від 31 січня 2017 року № 47.

У касаційнійскарзі, поданій у грудні 2017 року, ОСОБА_6 в особі представника - ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Посилався на те, що висновок судово-психіатричної експертизи від 31 січня 2017 року № 47, який виконано в комунальному закладі «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», і який суперечить поясненням сторін у справі, третіх осіб та допитаних свідків, не міг бути взятий судами до уваги, як єдиний доказ при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частинами першою та третьою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною першою статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Отже, правочин може бути визнаний судом недійсним, якщо буде встановлено, що особа, яка вчинила правочин, не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Задовольняючи позов ОСОБА_4,суди дійшли вірного висновку про те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта від 31 січня 2017 року № 47 ОСОБА_13 під час складання заповіту 14 червня 2013 року хворів на хронічне психічне захворювання - епілептичну хворобу з явищами деменції та супутні дисциркулаторну енцефалопатію ІІ ст. з когнітивними порушеннями.

За своїм психічним станом не міг розуміти значення власних дій і керувати ними при складанні та підписанні заповіту (а.с. 167-169), тому заповіт визнано недійсним.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником - ОСОБА_8, залишити без задоволення.

Заочне рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області

від 27 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області

від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. В.Білоконь

Є. В.Синельников