У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Сіренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться зазначена цивільна справа.

06 березня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла спільна заява позивача та відповідача, до якої було долучену мирову угоду. Зі змісту поданої заяви вбачається, що сторони, з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, уклали мирову угоду про наступне: відповідач виплачує позивачу грошові кошти у розмірі 70 000 гривень в якості відшкодування за заподіяну матеріальну та моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, яка мала місце 30 квітня 2015 року в м. Києві на Дніпровському узвозі, у строк до 30 квітня 2018 року. Позивач, в свою чергу, відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, вартості проведених експертних досліджень з визначення розміру шкоди і судових витрат.

В судове засідання 04 квітня 2018 року сторони не з'явилися, позивач та відповідач подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі, заяву про затвердження мирової угоди підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, вивчивши зміст мирової угоди, матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається з позовних вимог, заявлених позивачем ОСОБА_1, остання просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму матеріальної шкоду, завданої внаслідок ДТП в розмірі 121 773,01 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

Як вбачається з умов мирової угоди, укладеної 06 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідач виплачує позивачу грошові кошти у розмірі 70 000 гривень в якості відшкодування за заподіяну матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, яка мала місце 30 квітня 2015 року в м. Києві на Дніпровському узвозі, у строк до 30 квітня 2018 року. Позивач відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, вартості проведених експертних досліджень з визначення розміру шкоди і судових витрат. При цьому, сторони заявляють, що ні процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі держави. Наслідки визнання мирової угоди та закриття провадження у справі сторони усвідомлюють у повному обсязі.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що умови мирової угоди не виходять за межі предмета спору, не суперечать закону, не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 208 Цивільного процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

За вимог п.5 ч.1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Частиною 2 ст. 256 цього ж Кодексу визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст. ст. 207, 208, 255, 256, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити мирову угоду, укладену 06 березня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та відповідачем ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 12 серпня 2000 року Печерським РУ ГУ МВС України м. Києві), відповідно до якої:

1.«Відповідач ОСОБА_2 виплачує Позивачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень в якості відшкодування за заподіяну матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, яка мала місце 30 квітня 2015 року в м. Києві на Дніпровському узвозі, у строк до 30 квітня 2018 року.

2.Позивач відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, вартості проведених експертних досліджень з визначення розміру шкоди і судових витрат.

3.Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі держави.

4.Наслідки визнання мирової угоди та закриття провадження у справі сторони усвідомлюють у повному обсязі.

5.Мирова угода набирає законної сили з моменту її підписання сторонами.

6.Дана мирова угода складена у трьох примірниках, по одному для кожної із сторін та для суду».

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: