АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/188/17 22-ц/774/483/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 213/188/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: ОСОБА_1

сторони

позивач: ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25 жовтня 2017 року, яке постановлено суддею Мазуренко В.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з позовом до ОСОБА_4 про стягнення вартості проданих часток житлового будинку, інфляційних витрат та 3% річних, в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_4 не повернула позивачам кошти за відчужені ними частки в домоволодінні № 1 по вул. гоголя в м. Кривому Розі, яке сторони продали ПАТ «ІнГЗК». Позивачі надали довіреність відповідачу, якою довірили, в інтересах позивачів, розпоряджатися належними їм частками будинку по вул. Гоголя, 1 в м. Кривому Розі, а саме право в їх інтересах продати їх частки у будинку. Будинок було продано, гроші відповідачу перераховані, однак відповідач по теперішній час ОСОБА_2 не повернула 380 000 грн., а ОСОБА_3 - 340 000 грн.

Позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 суму боргу 380 000 грн., інфляційні витрати - 35156,13 грн. та 3% річних - 7870,68 грн., на користь ОСОБА_6 суму боргу 340 000 грн., інфляційні витрати - 31455,48 грн., 3% річних - 7042,19 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25 жовтня 2017 року, в якому виправлено описки ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2017 року, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором доручення у загальному розмірі 423026,81 грн, з яких: 380000 грн. - сума основного боргу, 35156,13 грн. - сума інфляційних нарахувань, та 7870,68 грн. - 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором доручення у загальному розмірі 378497,67 грн, з яких: 340000 грн - сума основного боргу, 31455,48 грн. - сума інфляційних нарахувань, та 7042,19 грн. - 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4230,27грн, та витрати на правову допомогу в сумі 2540,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3784,98 грн. , та витрати на правову допомогу в сумі 2540,90 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивачів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Так, суд першої інстанції в рішенні суду не зазначив точну дату подання позовної заяви, справу розглянуто з порушенням строків на розгляд цивільних справ, суд не дав можливості представнику відповідача ознайомитись із наданими позивачами документами щодо надання їм правової допомоги і рішення суду першої інстанції станом на 05.11.2017 року було відсутнє в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Представник відповідача зауважив, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач передала всі кошти, які належало передати позивачам в присутності свідків, а саме їх рідного батька ОСОБА_7 і сестри ОСОБА_8, тому й розписки від позивачів і не вимагала.

Посилання суду на те, що відповідачем у спірний період було придбано квартиру за 17000 доларів США і про те, що вказана сума є значною, відповідач вважає безпідставними, оскільки вказана квартира купувалась за власні заощадження відповідачки і за допомогою чоловіка її дочки, який дав в борг їй кошти.

Представник відповідача зауважує на тому, що позивачами не доведено існування між сторонами будь-якої усної домовленості щодо продажу спірного домоволодіння та розподілу грошових коштів, отриманих за його продаж.

Також представник відповідача вважає безпідставним стягнення з відповідача на користь позивачів інфляційних витрат та 3% річних, оскільки відповідач не є боржником, а позивачі не є кредиторами.

У відзиву на апеляційну скаргу представник позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ОСОБА_9 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_10.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_10.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_11, які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_12 та їх представника ОСОБА_9, які, кожен окремо, заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом, та вбачається із матеріалів справи, 20 вересня 2016 року ОСОБА_2, за укладеною письмовою, нотаріально посвідченою приватним нотаріусом Широківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_13, та зареєстрованою в реєстрі за № 321, довіреністю було уповноважила ОСОБА_4, розпоряджатися належною їй частиною житлового будинку по вул. Гоголя, 1 в м. Кривому Розі. Для цього ОСОБА_2 надала ОСОБА_4 право представляти її інтереси у взаємовідносинах з нотаріальними органами, державними установами та організаціями, органами місцевого самоврядування в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», відділах реєстрації актів цивільного стану, в органах міграційної служби України, в органах управління та відповідних відділах ПрАТ «ІнГЗК», перед державними кадастровими реєстраторами Держгеокадастру, державними реєстраторами Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з усіх без винятку питань повязаних з вчиненням будь-яких дозволених законом дій щодо вищевказаного нерухомого майна, оформити технічну документацію для формування кадастрового номеру на присадибну ділянку та отримати витяг з ДЗК про земельну ділянку, подавати та одержувати всі необхідні документи за заяви, у тому числі заяву про її сімейний стан, заяву про належність їй цього нерухомого майна на підставі особистої приватної власності та відсутності права спільної сумісної власності подружжя на це нерухоме майно, заяву про правовий режим цього нерухомого майна, а також заяви про державну реєстрацію прав власності на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, одержати витяг/інформаційну довідку про реєстрацію права власності на нерухоме майно. А також інші документи та довідки, замовити та одержати звіт про експертну оцінку нерухомого майна, підписати договір купівлі-продажу або міни у разі необхідності будь-які додаткові договори та угоди до них, відкривати в будь-якому банку розрахунковий рахунок для перерахування грошей за відчужене нерухоме майно у безготівковій формі та одержати кошти з цих рахунків у будь-якій сумі без обмежень за відчуження належної їй частки житлового будинку, сплатити державне мито, податки та збори, а також виконувати всі інші необхідні юридично значимі дії, повязані з виконанням цієї довіреності (том 1 а.с.21).

20 вересня 2016 р. ОСОБА_3, за укладеною письмовою, нотаріально посвідченою приватним нотаріусом Широківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_13, та зареєстрованою в реєстрі за № 324, довіреністю було уповноважила ОСОБА_4, розпоряджатися належною їй частиною житлового будинку по вул. Гоголя, 1 в м. Кривому Розі. Для цього ОСОБА_3 надала ОСОБА_4 право представляти її інтереси у взаємовідносинах з нотаріальними органами, державними установами та організаціями, органами місцевого самоврядування в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», відділах реєстрації актів цивільного стану, в органах міграційної служби України, в органах управління та відповідних відділах ПрАТ «ІнГЗК», перед державними кадастровими реєстраторами Держгеокадастру, державними реєстраторами Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з усіх без винятку питань повязаних з вчиненням будь-яких дозволених законом дій щодо вищевказаного нерухомого майна, оформити технічну документацію для формування кадастрового номеру на присадибну ділянку та отримати витяг з ДЗК про земельну ділянку, подавати та одержувати всі необхідні документи за заяви, у тому числі заяву про її сімейний стан, заяву про належність їй цього нерухомого майна на підставі особистої приватної власності та відсутності права спільної сумісної власності подружжя на це нерухоме майно, заяву про правовий режим цього нерухомого майна, а також заяви про державну реєстрацію прав власності на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, одержати витяг/інформаційну довідку про реєстрацію права власності на нерухоме майно. А також інші документи та довідки, замовити та одержати звіт про експертну оцінку нерухомого майна, підписати договір купівлі-продажу або міни у разі необхідності будь-які додаткові договори та угоди до них, відкривати в будь-якому банку розрахунковий рахунок для перерахування грошей за відчужене нерухоме майно у безготівковій формі та одержати кошти з цих рахунків у будь-якій сумі без обмежень за відчуження належної їй частки житлового будинку, сплатити державне мито, податки та збори, а також виконувати всі інші необхідні юридично значимі дії, повязані з виконанням цієї довіреності (том 1 а.с.22).

22 вересня 2016 року було укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_14 та зареєстровано в реєстрі за № 2577, за яким ОСОБА_7, ОСОБА_4, яка діяла за себе та за ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на підставі вказаних довіреностей, продали ПАТ ОСОБА_1 домоволодіння за адресою: вул. Гоголя, 1 в м. Кривому Розі за загальну суму 1900000 грн., з яких ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 належало по 380 000 грн. (том 1 а.с.23-28)

Грошові кошти за вказаним договором купівлі-продажу було перераховано на розрахунковий рахунок відповідача ОСОБА_4 (її частина, частина позивачів, частина третьої особи та ОСОБА_8В.) та ОСОБА_7 ( том 1.с.29-35).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивачів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконала зобовязання повіреної особи, та не повернула позивачам кошти, які отримала в їх інтересах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Відповідно до ст. 1003 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Відповідно до ст. 1006 ЦК України, повірений зобов'язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Матеріалами справи встановлено, що 22 вересня 2016 року було укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_14 та зареєстровано в реєстрі за № 2577 за яким ОСОБА_7, ОСОБА_4, яка діяла за себе та за ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на підставі нотаріально посвідчених довіреностей, продали ПАТ ОСОБА_1 домоволодіння за адресою: вул. Гоголя, 1 за загальну суму 1900000 грн.

Грошові кошти за вказаним договором купівлі-продажу було перераховано на розрахунковий рахунок відповідача ОСОБА_4 (її частина, частина позивачів, частина третьої особи та ОСОБА_8В.) та ОСОБА_7 ( том 1.с.29-35).

Станом на 30.01.2017р. баланс рахунку ОСОБА_4 в ПАТ ПУМБ складав 1060000 грн. (том 1 а.с.72,78).

Крім того, згідно витягу з особового рахунку ОСОБА_4 в ПАТ ПУМБ, вбачається, що на нього були надходження 1535200 грн., за період з 21.10.2016р. по 28.10.2016р. відповідач зняла грошові кошти в сумі 459808грн., та залишилось на депозитному рахунку відповідача 1060000 грн. (том а.с.219-220).

Натомість, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач передала позивачам належні їм кошти від продажу домоволодіння.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач не виконала зобовязання повіреної особи, та не повернула позивачам кошти які отримала в їх інтересах.

Також погоджується колегія суддів з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів інфляційних витрат та 3% річних за період з лютого 2017 року по травень 2017 року, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з розрахунком інфляційних витрат та 3% річних, наведених позивачами, який перевірено колегією суддів і з яким колегія суддів погоджується, вважає його вірним.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог позивачів доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в рішенні суду не зазначив точну дату подання позовної заяви, справу розглянуто з порушенням строків на розгляд цивільних справ, суд не дав можливості представнику відповідача ознайомитись із наданими позивачами документами щодо надання їм правової допомоги і рішення суду першої інстанції станом на 05.11.2017 року було відсутнє в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки вказані порушення процесуального права не мають правових наслідків для вирішення спору та не призвели до неправильного вирішення спору. Крі того слід зауважити, що суді апеляційної інстанції відповідач скористалась професійною правничою допомогою та в Єдиному державному реєстрі судових рішень знаходиться оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог позивачів доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач передала всі кошти, які належало передати позивачам в присутності свідків, а саме їх рідного батька ОСОБА_7 і сестри ОСОБА_8, тому й розписки від позивачів і не вимагала, оскільки поясненнями свідків не було встановлено факту передачі відповідачем грошових коштів позивачам.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи апеляційної скарги про те, що посилання суду на те, що відповідачем у спірний період було придбано квартиру за 17000 доларів США і про те, що вказана сума є значною, відповідач вважає безпідставними, оскільки вказана квартира купувалась за власні заощадження відповідачки і за допомогою чоловіка її дочки, який дав в борг їй кошти, оскільки судом першої інстанції не було встановлено факту, що вказана квартира була придбана за кошти від продажу спірного домоволодіння, натомість судом першої інстанції вмотивовано, що договір купівлі-продажу, на який мається посилання у інформаційній довідці (том 1 а.с.45) на підставі якого ОСОБА_4 стала власником цієї квартири, та в якій вказано суму за яку її було придбано суду не надано, клопотань про виклик та допит в якості свідка сторін цієї розписки, для підтвердження дійсності вказаної суми, - не заявлено, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що перевірити за яку саме суму дійсно було продано квартиру, та яку суму вказано в договорі не є можливим та сторони не заявляли таких клопотань а ні в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що позивачами не доведено існування між сторонами будь-якої усної домовленості щодо продажу спірного домоволодіння та розподілу грошових коштів, отриманих за його продаж, оскільки між сторонами існували попередні усні угоди, які в подальшому були посвідчені письмовими довіреностями, згідно яких позивачі уповноважили ОСОБА_4, розпоряджатися належними їм частинами спірного житлового будинку (том 1 а.с. 22,23).

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що стягнення з відповідача на користь позивачів інфляційних витрат та 3% річних є безпідставними, оскільки відповідач не є боржником, а позивачі не є кредиторами, з тих підстав, що стягнення інфляційних витрат та 3% річних передбачено ст. 625 ЦК України і в даному випадку існують правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивачів вказаних сум.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: