Дата документу 10.04.2018 Справа № 554/9776/17
Провадження № 2/554/141/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю; третя особа: Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 07.12.2017 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, в якому просила усунути перешкоди в користуванні належною їй власністю - 1/2 частиною будинку АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_2 демонтувати вигрібну яму (септик), облаштовану ним на подвір'ї зазначеного домоволодіння. В обґрунтування вимог позивач вказала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.11.1992 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, їй належить 1/2 частина жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1. Власником іншої половини будинку була сестра позивача - ОСОБА_3, яка у грудні 2015 року уклала договір купівлі-продажу з відповідачем ОСОБА_2, який на даний час є власником. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03.08.2015 року між позивачем та її сестрою був поділений жилий будинок в натурі, визначений порядок користування земельною ділянкою. Згідно з варіантом поділу земельної ділянки кожній із сторін виділено в користування по 170 кв.м, у спільному користуванні співвласників залишена земельна ділянка, площею 76 кв.м. Без згоди позивача та належних дозволів відповідачем облаштована вигрібна яма (септик) у безпосередній близькості до жилого будинку та колодязя водогону. При цьому, невідомо чи дотримані взагалі вимоги щодо технології виготовлення цього об'єкту, матеріалів, з яких він побудований, тощо.

ОСОБА_1 вважає, що облаштування вигрібної ями відповідачем є порушенням п.3.25* ДБН 360 - 92*.Державні будівельні норми. «Планування та забудова міських та сільських поселень», а саме відстаней до стін жилого будинку та системи водопостачання. Крім того, при відсутності інженерних комунікацій міської/сільської/каналізації облаштування внутрішньої будинкової каналізації з відводом побутових стоків у вигріб забороняється. Посилаючись на те, що дана споруда порушує права власника вільно користуватись належним позивачу нерухомим майном, ОСОБА_1 вважає, що вона має бути демонтована або перенесена у відповідності до проекту.

Ухвалою суду від 19.12.2017 року було відкрите провадження за даною позовною заявою та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 14.02.2018 року було закрите підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Згідно заяви від 13.03.2018 року позивач просила розглянути справу у її відсутність, здійснити виклик відповідача через оголошення на офіційному сайті судової влади України. Суд, керуючись вимогами ст.223 ЦПК України, вирішив закінчити розгляд справи у відсутність позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином (через оголошення на сайті суду), про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, відповідач не надав відзив на позов.

Представник третьої особи - Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи, що позивач не заявила про свою згоду на винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, представника третьої особи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи та судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.11.1992 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, позивачу належить 1/2 частина жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 (а.с.5). Власником іншої половини будинку була сестра позивача - ОСОБА_3, яка у грудні 2015 року уклала договір купівлі-продажу з відповідачем ОСОБА_2, який на даний час є власником.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03.08.2015 року між позивачем та її сестрою був поділений жилий будинок в натурі, визначений порядок користування земельною ділянкою. Згідно з варіантом поділу земельної ділянки кожній із сторін виділено в користування по 170 кв.м, у спільному користуванні співвласників залишена земельна ділянка, площею 76 кв.м (а.с.6-12).

Згідно позовуОСОБА_1, без згоди позивача та належних дозволів відповідачем облаштована вигрібна яма (септик) у безпосередній близькості до жилого будинку та колодязя водогону. При цьому, невідомо чи дотримані взагалі вимоги щодо технології виготовлення цього об'єкту, матеріалів, з яких він побудований тощо.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03.08.2015 року між позивачем та її сестрою був поділений жилий будинок в натурі, визначений порядок користування земельною ділянкою. Згідно з варіантом поділу земельної ділянки кожній із сторін виділено в користування по 170 кв.м, у спільному користуванні співвласників залишена земельна ділянка, площею 76 кв.м.

Згідно письмових пояснень представника третьої особи - Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», 05.02.2016 року КП ПОР «Полтававодоканал» виготовлено «Технічні умови на підключення приватних житлових будинків та садиб до водопровідно-каналізаційних мереж м.Полтава» на підживлення системи опалення в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до зазначених технічних умов на замовлення ОСОБА_3 приватним підприємством виготовлено робочий проект підживлення системи опалення житлового будинку по АДРЕСА_1. 02.02.2017 року комісією КП ПОР «Полтававодоканал» проведено обстеження виконаних робіт при підключенні підживлення системи опалення кв.1 житлового будинку по АДРЕСА_1 погодженій документації. За результатами обстеження складено відповідний акт, в якому зазначено, що роботи виконані відповідно до погодженої документації (а.с.37-38).

Із матеріалів справи не встановлено і стороною позивача не надано доказів того, що без згоди позивача та належних дозволів відповідачем облаштована вигрібна яма (септик) у безпосередній близькості до жилого будинку та колодязя водогону.

Посилаючись на норми статей 317,319,391 ЦК України щодо захисту права власності, позивач не представила суду належних та допустимих доказів, якими підтверджується порушення її права власності і, взагалі, самовільна побудова вигрібної ями (септик) відповідачем.

У пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» ( про правовий режим самочинного будівництва) зазначено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно ( частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Відповідно до ст.81 п.6 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 жодним чином не підтвердила свої позовні вимоги.

Порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства буде звільнення позивача від обов'язку доказування, та не припустимим є ґрунтування судового рішення на припущеннях.

Так само рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в позовній заяві - без встановлення відповідних фактів.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.16,317,319 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, проживаючої за адресою: 36000 АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, проживаючого за адресою: 36000 АДРЕСА_1, про усунення перешкод у користуванні власністю; третя особа: Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», місцезнаходження: 36020 м.Полтава, вул.Пилипа Орлика,40а, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: А.М.Чуванова