Справа № 161/5350/17 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л.В.
Провадження № 22-ц/773/278/18 Категорія: 81 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Карпук А.К., Данилюк В.А.,

з участю секретаря судового засідання Галицької І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ( далі ПАТ) «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Покликався на те, що між ним та ТзОВ «Український промисловий банк» 05.02.2008 року було укладено кредитний договір №136-017/ФК-08. В забезпечення зобов'язань за даним кредитним договором було укладено між тими самими сторонами договір іпотеки №136-017/zфкіп-08 від 05.-02. 2008 року.

30 червня 2010 року ТзОВ «Український промисловий банк» передав ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитними та іншими договорами.

15 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. здійснено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки - на квартиру за адресою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1

Вважає, що нотаріус не звернув увагу на те, що згідно вимоги ПАТ «Дельта Банк» від 14 серпня 2012 року, яка передувала вчиненню виконавчого напису, розмір заборгованості складає 479179,86 гривень, тобто є відмінним та більшим від суми заборгованості, що зазначена у розрахунку ПАТ «Дельта Банк», а відповідно свідчить про спірність заборгованості перед Банком.

Здійснені позичальником платежі в розмірі 11315,00 гривень не враховані в розрахунок заборгованості ПАТ Дельта Банк», дані кошти не зараховані ні в погашення кредиту, відсотків та комісії, а відповідно сума заборгованості за відсотками є значно меншою від тієї, що зазначена в виконавчому написі.

Наявність розбіжностей у виконавчому написі розрахунку заборгованості та вимозі свідчить про наявність спірності заборгованості. Приватним нотаріусом в порушення вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» не перевірялась безспірність суми заборгованості, не досліджувались розрахунки боргу, а отже зазначене свідчить про необхідність додаткового дослідження та доказування розміру заборгованості, у зв'язку з цим виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15 листопада 2012 року, що зареєстрований в реєстрі за № 2823 та вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., згідно з яким звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.

05 квітня 2017 року ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду.

Представник ПАТ «Дельта Банк» подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи його тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 03 березня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 03 червня 2014 року, розглянуто по суті вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що дана справа раніше вже розглядалась в порядку цивільного судочинства і всі обставини, щодо законності вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом вже були встановлені судами.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскаржуваною ухвалою судом першої інстанції закрито провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 205 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що є судове рішення, що набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 205 ЦПК України, (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції), суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо є таке, що набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Дельта Банк» треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. про визнання виконавчого напису від 15 листопада 2012 року, що зареєстрований в реєстрі за №2823 та вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., згідно з яким звернено стягнення на квартиру № 60, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню ( а.с.3-6).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 03 червня 2014 року залишено без змін, відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. про визнання виконавчого напису від 15 листопада 2012 року, що зареєстрований в реєстрі за №2823 та вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., згідно з яким звернено стягнення на квартиру № 60, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Дане рішення суду набрало законної сили та є чинним на даний час.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що при розгляді даної цивільної справи суд прийшов до висновку, що банком нотаріусу були надані усі необхідні документи для вчинення нотаріального напису, які підтверджували безспірність заборгованості по кредитному договору, а саме: кредитний договір, іпотечний договір, розрахунок заборгованості. Також судом констатовано, що позивачем не надано жодних доказів , які б свідчили про спір по сумах боргу.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1, що подана до суду 3 квітня 2017 року, позивач вважає, що згаданий виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки заборгованість, що у ньому зазначена є спірною та наводить відповідні про це обґрунтування.

За таких обставин, проаналізувавши зміст рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2014 року та зміст позовних вимог ОСОБА_1 у даній цивільній справі, суд першої інстанції обґрунтовано вказав про тотожність позовних вимог та закрив провадження у даній цивільній справі.

Посилання апелянта на те, що з першим позовом він звернувся в 2014 року з підстав того, що виконавчий напис було вчинено за межами Київського міського нотаріального округу, ненадання переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні та відсутність таких документів у нотаріуса, неповідомлення банком боржника про усунення порушення за кредитним договором, безпідставне стягнення плати за вчинення виконавчого напису є безпідставними та спростовуються змістом судових рішень , які досліджені судом.

Таким чином, суб'єктний склад сторін у справі, предмет та підстави позовів є тотожними.

А тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 205 ЦПК України ( в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали).

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367,369, 372,375,381,382 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року в даній справі - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді: