Справа № 289/191/18
Номер провадження 2/289/339/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Забілоцької сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивача, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з:

- земельної ділянки площею 3,2311 га (кадастровий номер :03:000:0053), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська радаа, що належала померлій ОСОБА_2;

- земельної ділянки площею 0,5469 га (кадастровий номер :04:000:0184), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2, інших спадкоємців які б мали право та претендували б на спадкове майно, немає, а тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народився 17.03.1968 року в м. Іркутськ, РФ, на даний час зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії ІV-СТ № 432924, що видане повторно Кіровським районним ЗАГС м. Іркутськ від 02.01.1985 року, його батьками є: батько, ОСОБА_3, руський, та мати, ОСОБА_2, українка.

14 жовтня 1998 року мати позивача, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження у вигляді заповіту, в якому вказала: що хату деревяну, криту шифером і обкладену цеглою, літню кухню та сарай, криницю та інше її майно, движиме і недвижиме, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла своїм дітям: 2/3 частину цього майна ОСОБА_4, 1/3 частину майна ОСОБА_1 (дублікат заповіту, що має силу оригіналу № 13 від 03.10.2017 року)

03 січня 2003 року померла мати позивача, ОСОБА_2, у віці 65 років в м. Радомишль, Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 207677, видане виконавчим комітетом Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області 04.01.2003 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на той час), прийняв син покійної ОСОБА_1, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: доглядом за будинком, обробляв земельну ділянку та сплачував необхідні платежі, отримував кошти за землю, тощо даний факт також підтверджує довідка № 339 від 13.10.2017 року з виконавчого комітету Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Сестра позивача, тобто інша спадкоємиця ОСОБА_5, відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача, про що написала відповідну Заяву (відмову) за № 12 від 03.10.2017 року.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_2, зокрема всього іншого, входять дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка площею 3,2309 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області,

- земельна ділянка площею 0,5469 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК.

Однак, звернувшись до нотаріуса, позивачу було повідомлено, що набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на дані земельні ділянки він, як єдиний спадкоємець за заповітом (ст. 1223 ЦК України) не має можливості через те, що Державні акти були видані вже після смерті матері, а відповідно до положень ЗУ «Про нотаріат», дані обставини є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме, видачі свідоцтв про право на спадщину.

Проте, факт належності вищезазначених земельних ділянок покійній ОСОБА_2, підтверджується:

- довідкою № 54 від 26.01.2018 року, виданою Забілоцькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області,

- витягом з ДЗК про земельну ділянку № НВ 017 від 08.12.2017 року,

довідкою № 55 від 26.01.2018 року, виданою Забілоцькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області,

- витягом з ДЗК про земельну ділянку № НВ 017 від 08.12.2017 року.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проте у відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 328, 1216-1218, 1261, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України та керуючись ст.ст. 4-5, 19, 23, 27, 81, 95, 174-177 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Забілоцької сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності земельної ділянки площею 3,2311 га (кадастровий номер :03:000:0053), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська рада, та земельної ділянки площею 0,5469 га (кадастровий номер :04:000:0184), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська рада - ОСОБА_2, яка померла 03.01.2003 року в м. Радомишль, Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 03.01.2003 року в м. Радомишль, Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 3,2311 га (кадастровий номер :03:000:0053), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська радаа, що належала померлій ОСОБА_2;

- земельну ділянку площею 0,5469 га (кадастровий номер :04:000:0184), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький