Справа № 149/624/18
Провадження №2/149/372/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.04.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участю секретаря Поліщук Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Вінницької області, про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 міської ради Вінницької області про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності. Свій позов мотивував тим, що відповідно до рішення виконкому ОСОБА_2 міськради від 30.12.1999 р. № 279 позивачу разом із його покійною матір'ю ОСОБА_3 надано дозвіл на приватизацію квартири в АДРЕСА_1, в якій позивач з матір"ю постійно проживали. На виконання рішення виконкому 19 січня 2000 р. позивачу та його матері було видано свідоцтво про право власності на житло № 2983. Згідно даного свідоцтва позивачу та його матері вказана квартира була передана в спільну сумісну власність. Свідоцтво про право власності на житло було зареєстровано в Хмільницькому відділенні ВООБТІ. При видачі свідоцтва про право власності на житло частки власності у квартирі між співвласниками визначені не були. У свідоцтві лише зазначено співвласників, без розміру їх часток. 05.10.2016 р. померла матір позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме частина квартири в АДРЕСА_1. Після смерті матері, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину, але свідоцтво про право на спадщину не отримував. В лютому поточного року ОСОБА_1 вирішив оформити нотаріально своє право на спадщину. Звернувшись до нотаріальної контори та пред'явивши необхідні документи, йому роз'яснили, що він не може успадкувати частку квартири, що належала матері, так як для цього обов'язковою умовою являється визначення ідеальних часток, які належали покійній та йому. При видачі свідоцтва про право власності на житло частки, які належать співвласникам визначені не були, що наразі перешкоджає оформити його право на спадщину. Оскільки одна із співвласників квартири померла, відповідно в нотаріальному порядку визначити ідеальні частки квартири не представляється можливим. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду з позовом для визначення часток у спільній квартирі.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада подала заяву, якою проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва на право власності на житло № 2983 від 19.01.2000 року позивачу по справі ОСОБА_1 та померлій ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала 1/100 долі будинку, а саме квартира АДРЕСА_2 (а.с. 7)

05.10.2016 р. померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 357195 виданим ОСОБА_2 міським відділом ДРАЦС 11.10.2016 року (а.с. 5).

Оскільки за життя померлої не було укладено письмового договору про виділ у натурі часток з нерухомого спільного майна, а співвласник позивач по справі, то слід вважати їхні частки у спільній сумісній власності, тобто квартири АДРЕСА_3 рівними, а саме те, що кожному співвласнику належить по 1/2 вищеназваної квартири.

Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивачі є співласниками у спільному сумісному майні, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачами доведено викладені в позовній заяві обставини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України, ст. ст. 1-12, 76-81,133-142, 258-259, 263-268, 353-354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 частці в кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В.О.