Справа №345/899/17
Провадження № 2-з/345/17/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору кредиту недійним, суд -

В С Т А Н О В И В:

24.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, якою просить суд вжити заходи забезпечення її зустрічного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1, а саме: житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за адресою м.Калуш, (вул.Терешкової, вул.Бандери, буд.№20, №128).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказала на те, що у провадженні суду перебуває справа за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору кредиту недійним. Предметом позову за зустрічним позовом є визнання недійним кредитного договору №23-22/345Ж від 23.05.2007 року. Заявниця вважає, що проведення такого стягнення приведе до неможливості забезпечення виконання рішення суду за її позовом у разі його задоволення. Наклавши арешт на предмет іпотеки із забороною його відчуження, суд забезпечить її права за захистом яких вона звернулась із позовом до суду.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Тому, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться судом без виклику учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п.1 та п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім цього, з розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п.20 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Водночас, суд вважає, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає заявленим позовним вимогам.

Оскільки, позивачем не обґрунтовано та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення щодо визнання недійсними кредитного договору.

Крім цього, положення Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає порядку виконання рішення суду про визнання недійсними договорів.

Таким чином, в заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не зазначила жодного доказу на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду. Тому відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на ці обставини суд вважає, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову, відсутні.

Керуючись ч.1 та ч.2 ст.149, п.1 та п.2 ч.1 ст.150, ч.1 ст.153, п.1 ч.1 ст.258, ст.260, п.4 ч.1 ст.353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Головуючий: