Справа № 211/756/18
Провадження № 2/211/986/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 квітня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу області в складі:

головуючої судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріній С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з заявою до ОСОБА_2 управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сімєю. Позивач в обґрунтування позовних вимогах зазначає, що 22.07.1972 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським районним бюро записів актів громадського стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про що зроблений актовий запис №1052. 10 жовтня 2014 року ОСОБА_3 помер. Позивач мешкала разом з покійним чоловіком весь період часу до його смерті та перебувала на його утриманні, так як його пенсії була значно вища ніж у неї. Тому, вона була змушена звернутися з даною позовною заявою до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відстуності, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача до суду не зявися, надав до суду відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії I-KИ 311704 від 22.07.1972 року ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії І-КИ 599699 (а.с. 5).

Як вбачається з наданого до суду клопотання від представника відповідача про процесуальне правонаступництво, на підставі постанови КМУ від 08.11.2017 №821 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області реорганізовано шляхом приєднання до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Враховуючи клопотання, з огляду на припинення державної реєстрації Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, у відповідності до ст. 55 ЦПК України, суд замінив відповідача - Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в надав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 що відповідно до вимог ст.ст. 32,36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховуючи, що позивач перебувала в шлюбі з померлим чоловіком, для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника їй необхідно встановити факт перебування на утриманні померлого чоловіка, а не факт спільного проживання та втрати основного джерела засобів для існування, тому просить відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивачем ОСОБА_1 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дружина померлого, має право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратила основне джерело засобів до існування, тому вважає, що для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника достатньо встановити факт втрати джерела засобів до існування, що узгоджується також з роз'ясненнями, викладеними в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 р., тому просить суд встановити факти: спільного проживання її чоловіком ОСОБА_3, померлого 11 жовтня 2014 року по день його смерті, втрати нею після смерті чоловіка основного джерела засобів до існування та перебування її на утриманні годувальника ОСОБА_3, померлого 11 жовтня 2014 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії I-KИ 311704 від 22.07.1972 року ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3

Згідно копії свідоцтва смерть про серії І-КИ 599699 ОСОБА_3 помер 10 жовтня 2014 року.

Згідно п.1 ч. 2 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Так, пунктом 2.3. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 р., судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі

Так, довідкою від 12.02.2018 р. виданою директором ТОВ "Комбінат благоустрою" з місця проживання, зазначено, що ОСОБА_1 мешкала разом з ОСОБА_3 по день його смерті 10.10.2014 року.

ОСОБА_1 перебуває на пенсії за віком (а.с.9-10 - довідка), а отже є непрацездатною особою, та за даними Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 22.02.2018 р. отримувала значно менший розмір пенсії порівняно з чоловіком.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні годувальника ОСОБА_3, померлого 10.10.2014 року, оскільки вказані обставини доведені належними та допустимим доказами, та не заперечуються відповідачем.

В частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з померлим чоловіком ОСОБА_3 та її втрати основного джерела засобів до існування, суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачем неправильно трактуються як положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так і роз'яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 р., в яких мова йде саме про встановлення факту перебування на утриманні годувальника, а однією з підстав встановлення такого факту є встановлення основного і постійного джерела засобів до існування для позивача - допомоги з боку годувальника, однак ця вимога не є визначальною при призначенні пенсії, як і вимога про встановлення факту спільного проживання.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні годувальника ОСОБА_3, який помер 10 жовтня 2014 року.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.О.Сарат