Справа № 309/1671/17
Провадження № 2/309/225/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2018 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кемінь В.Д.
з участю секретаря судового засідання Плиска Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що вони з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу а/з № 20 від 11.03.2010 року. За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 15.05.2002 р. н. та донька ОСОБА_4 24.05.2005 р. н., які знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Після припинення спільного проживання відповідач не піклується про дітей, кошти на їх утримання не надає, матеріально не допомагає. Відповідач фізично здоровий, виїжджає на заробітки, інших утриманців не має, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_4 у розмірі по 1000 грн., щомісячно і до досягнення ними повноліття.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася. Подала заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоч належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення, відновлення провадження, тощо) судом не проводилось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.
В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано та видано свідоцтво про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського РУЮ Закарпатської області за а/з №20 від 11.03.2010 року.
Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 15.05.2002 р. н. та донька ОСОБА_4 24.05.2005 р. н., які проживають з позивачкою (а. с. 3-4). Відповідач зобовязання по утриманню неповнолітньої доньки належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач офіційно не працює, виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст.184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (- ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».
Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст.ст.75,80,84 Сімейного кодексу України, дружина (чоловік) повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатний, або потребує матеріальної допомоги. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя, або у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років.
Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не надає коштів на утримання дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, які потребують значних коштів на забезпечення їх всім необхідним та для належного їх розвитку, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4 слід щомісячно стягувати на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх: сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_4 в сумі по 1000 /одна тисяча / гривень щомісячно, до досягнення ними повнолітнього віку.
Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 4,5,81,247,274,277,263-265 ЦПК України, ст.ст.75,80,84,181 ч. 3,182,184 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 15.05.2002 р. н. та доньки ОСОБА_4 24.05.2005 р. н., по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2017 року до досягнення дітьми повнолітнього віку.
Стягнути з ОСОБА_2 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 704, 80 гривень судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_6

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_6Д