Справа № 661/634/18
Провадження № 4-с/661/2/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :

головуючої судді Бойко М.Є.

за участю секретаря Ярошенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, Херсонської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, на дії головного державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

27 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Новокаховського міського суду зі скаргою на неправомірні дії головного державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 В скарзі вказує, що в провадженні цього державного виконавця знаходиться виконавчий лист № 661/1667/14-ц року, виданий на підставі рішення Новокаховського міського суду від 14.05.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь, на утримання доньки ОСОБА_4 Єлізавети, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, у статтю 182 СК України внесені зміни, згідно яких «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Вказана норма закону в новій редакції діє з 08.07.2017 року. Проте, на її звернення 29.01.2018 року державний виконавець Терехова І.Д. видала довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_4 по сплаті аліментів на користь заявниці, з якої вбачається, що, незважаючи на зміну законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів, суб'єкт оскарження продовжує нараховувати аліменти на утримання дитини менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що і стало підставою для звернення до суду із даною скаргою.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник не з'явилися, проте, від останнього надійшла письмова заява про розгляд скарги у його відсутність, заявлені вимоги він підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав.

Головний державний виконавець Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3, а також боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, письмових заяв чи пояснень по суті скарги державним виконавцем надано не було. За таких обставин, суд вирішує справу за наявними письмовими доказами.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, керуючись при цьому ч.2 ст.450 ЦПК України, а також, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є одержувачем аліментів за виконавчим листом №661/1667/14-ц, тобто, є учасником виконавчого провадження.

Згідно вказаного виконавчого листа, з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як і зазначено у рішенні суду від 14 травня 2014 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року частину 2 статті 182 СК України викладено у новій редакції, згідно якої «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Норма закону в новій редакції діє з 08.07.2017 року.

Отже, вказана редакція статті містить імперативну вказівку, яка передбачає, що аліменти на одну дитину з моменту вступу в дію даної норми права, не можуть бути меншими ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від розміру аліментів, призначених за рішенням суду, чи у частині від доходу чи у виді твердої грошової суму.

Тому, не зважаючи на те, в якому розмірі були призначені аліменти на користь ОСОБА_1 за рішенням суду з 14 травня 2014 року, їх розмір з 08.07.2017 року не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, слід зазначити, що, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто, з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно із п. 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04ю2012 № 512/5, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Забезпечення отримання дитиною гарантованого державою мінімального розміру аліментів, чинного на час нарахування заборгованості (50% прожиткового мінімуму) не є зміною розміру аліментів, оскільки розмір аліментів визначався судом у частці від доходу боржника, а не в мінімальному розмірі. Державний виконавець зобовязаний здійснювати систематичний контроль за правильним і своєчасним відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною 2 статті 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, на дії головного державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Новокаховського міського відділу ОСОБА_3 щодо невиконання вимог ст. 182 Сімейного кодексу України та нарахування мінімального розміру аліментів на дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за виконавчим листом № 661/1667/14- ц.

Зобов'язати головного державного виконавця Новокаховського міського відділу ОСОБА_3 здійснити перерахунок аліментів за виконавчим листом № 661/1667/14-ц з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-УІІІ, а саме - з 08.07.2017 року проводити нарахування мінімального розміру аліментів по виконавчому листу № 661/1893/13-ц, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 не нижче, ніж це встановлено прямою нормою частини 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17 травня 2017 року).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. Є. Бойко