Справа № 639/596/18
Провадження № 2-о/639/39/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання - Макушенко Т. В.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/596/17 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника - ОСОБА_3, яка на час своєї смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті останньої відкрилась спадщина, яку заявник прийняв у встановленому законом порядку, а саме станом на час смерті матері був зареєстрований та мешкав разом з нею за вказаною вище адресою. У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Першої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 та за його заявою була заведена спадкова справа № 642/2014. Але отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку заявник не має можливості у зв'язку з тим, що відсутні докази родинного зв'язку між ним та ОСОБА_3, оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_1, виданого вдруге 01.09.2017 Прохорівською сільською Радою депутатів трудящихся Спаського району Уссурійської області Приморського краю НОМЕР_2, актовий запис № 35 від 04.05.1941, прізвище матері заявника зазначено як «ОСОБА_3», тоді як у свідоцтві про смерть прізвище зазначено «ОСОБА_3».

На цій підставі Першою ХДНК 24.01.2018 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3

Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для отримання спадщини після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду.

02.03.2018 ухвалою суду задоволено клопотання заявника щодо витребування доказів. Витребувано з Першої Харківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 642/2014, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с. 29). Крім того, у судовому засіданні задоволено клопотання ОСОБА_1 щодо виклику свідків для допиту у судовому засіданні.

У судовому засіданні заявник та представник заявника ОСОБА_2, яка діє на підставі ордеру та угоди, підтримали заяву у повному обсязі, просили задовольнити.

Представником заінтересованої особи Артамоновим О. В., який діє на підставі довіреності, подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Харківської міської ради, в якій, також просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб (а.с. 24).

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився заявник - ОСОБА_1 У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, виданого повторно Прохорівською сільською Радою депутатів трудящихся Спаського району Уссурійської області Приморського краю01.09.2017, актовий запис № 35 від 04.05.1941, його батьками зазначено: батько - ОСОБА_7, мати - ОСОБА_3 (а.с. 11).

Зі свідоцтва про право власності на житло від 26.03.1996, реєстраційний № 6-96-75216 вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_1 (а.с. 12).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 22.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 5824, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7), після смерті якої відкрилася спадщина (а.с. 9).

На момент смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з нею, також, був зареєстрований син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» № 16656/2/07-05 від 23.09.2014. Заявник зареєстрований за вказаною адресою з 21.12.1984 та дотепер (а.с. 11).

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується наданою суду Першою ХДНК копією спадкової справи № 642/2014.

Однак, заявнику відмовлено у видачі такого свідоцтва, про що державним нотаріусом винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 не подано документ, що підтверджує родинний зв'язок зі спадкодавцем, так як у свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про смерть його матері є розбіжність у зазначенні прізвища останньої (а.с. 13).

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що заявник є сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя ОСОБА_3 проживала разом із сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин з його матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 13.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНКОПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Заінтересована особа: Харківська міська рада, , адреса місцезнаходження: 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7.

Повне рішення складено 23.04.2018.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк