ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 8/753/13/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року було стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 59 985 грн. 43 коп. з кожного заборгованість за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (т.2, а.с.5-9).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2015 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.07.2015 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року та Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2015 року було залишено без змін.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року 21.05.2015 року вступило в законну силу.

24.01.2017 року відповідач ОСОБА_2 та 16.08.2017 року представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 зареєстрували в суді заяви про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року за нововиявленими обставинами, про що свідчить відбиток штампу на першому аркуші вказаних заяв (т.2, а.с.2; 113), мотивуючи їх тим, що будинок АДРЕСА_4 було побудовано ПрАТ „Фармацевтична фірма „Дарниця" для своїх працівників за кошти останніх. Відповідачами станом на 30.11.2000 року було сплачено 12 231,51 грн. в рахунок вартості квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу, укладеному між позивачем ПрАТ і відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 8.11.2000 року відповідачі сплатили позивачу за тим же призначенням 29 300 грн., виконавши таким чином свої зобов'язання по виконанню вказаного договору.

Після постановлення вказаного рішення Дарницького районного суду м. Києва та набрання ним чинності 14.08.2017 року відповідачам стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі на час розгляду цієї справи.

14.08.2017 року ОСОБА_7 надала ОСОБА_3 рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.07.2017 року, яким було встановлено факт повної сплати у гривнях України ОСОБА_7 свого зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 18.02.1997 року, факт відсутності у договорі встановленого найменування умовної одиниці як еквівалент гривні, факт необґрунтованого посилання позивача на рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.02.2013 року, при цьому всі вказані події відносяться і до правовідносин, що виникли між позивачем та вказаними відповідачами. Крім того, того ж 14.08.2017 року ОСОБА_8 надала відповідачу ОСОБА_3 рішення Апеляційного суду м. Києва від 7.04.2015 року, яким були встановлені вище перераховані факти, що стосуються квартири АДРЕСА_3 згідно договору купівлі-продажу вказаної квартири, укладеного між ПрАТ „Фармацевтична фірма „Дарниця" і ОСОБА_8, ОСОБА_9 Крім того, того ж 14.08.2017 року ОСОБА_10 надала відповідачу ОСОБА_3 постанову Верховного Суду України у цивільній справі за позовом ПрАТ „Фармацевтична фірма „Дарниця" до ОСОБА_10, предметом якої є аналогічний договір купівлі-продажу аналогічної квартири в будинку АДРЕСА_4, де було встановлено, що суди не звернули уваги на те, що в п.4 вказаного договору купівлі-продажу квартири зазначено еквівалент її вартості на день укладення договору - 21.02.1997 року, а не на день платежу. Оскільки всі договори купівлі-продажу квартир за своїм змістом є аналогічними, а встановлені факти по іншим справам є істотними, тому просять скасувати вказане рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами і винести нове рішення, яким відмовити позивачу ПрАТ „Фармацевтична фірма „Дарниця" у задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_11 вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні змісту заяв.

Представник позивача ПрАТ „Фармацевтична фірма „Дарниця" Стеченко Я.В. в судовому засіданні вимоги заяви не визнав, пояснивши, що описані в заявах та озвучені у судовому засіданні події не є нововиявленими обставинами в розумінні ст.423 ЦПК України.

Заслухавши відповідача, представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що вказані заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.2, ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

24.01.2017 року відповідач ОСОБА_2 та 16.08.2017 року представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 звернулись до суду з заявами про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року за нововиявленими обставинами, мотивуючи тим, що

14.08.2017 року ОСОБА_7 надала ОСОБА_3 рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.07.2017 року, яким було встановлено факт повної сплати у гривнях України ОСОБА_7 свого зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 18.02.1997 року, факт відсутності у договорі встановленого найменування умовної одиниці як еквівалент гривні, факт необґрунтованого посилання позивача на рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.02.2013 року. Того ж 14.08.2017 року ОСОБА_8 надала відповідачу ОСОБА_3 рішення Апеляційного суду м. Києва від 7.04.2015 року, яким були встановлені вище перераховані факти, що стосуються квартири АДРЕСА_3 згідно договору купівлі-продажу вказаної квартири, укладеного між ПрАТ „Фармацевтична фірма „Дарниця" і ОСОБА_8, ОСОБА_9 Крім того, того ж 14.08.2017 року ОСОБА_10 надала відповідачу ОСОБА_3 постанову Верховного Суду України у цивільній справі за позовом ПрАТ „Фармацевтична фірма „Дарниця" до ОСОБА_10, предметом якої є аналогічний договір купівлі-продажу аналогічної квартири в будинку АДРЕСА_4, де було встановлено, що суди не звернули уваги на те, що в п.4 вказаного договору купівлі-продажу квартири зазначено еквівалент її вартості на день укладення договору - 21.02.1997 року, а не на день платежу. Оскільки всі договори купівлі-продажу квартир за своїм змістом є аналогічними, а встановлені факти по іншим справам є істотними, тому просять скасувати вказане рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами і винести нове рішення, яким відмовити позивачу ПрАТ „Фармацевтична фірма „Дарниця" у задоволенні позову.

Згідно п.1, ч.3, ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Оцінюючи обґрунтування вказаних заяв та аналізуючи їх докази, суд вважає необхідним залишити без задоволення дані заяви, оскільки зазначені рішення Апеляційного суду м. Києва та Постанова Верховного Суду України стосується виключного інших квартир в будинку АДРЕСА_4, які належать іншим особам, а не відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, при цьому вони укладали і договори купівлі-продажу, що стосуються їхніх квартир, а не відповідачів по справі. Таким чином, вказані обставини не є об'єктом розгляду нововиявлених обставин, так як суб'єктний і предметний склади даних правовідносин не є аналогічними, і не можуть бути покладені в основу ухвали, щоб суперечило п.1, ч.2, ст.423 ЦПК України.

Що стосується наукового висновку члена науково-консультативної ради при Верховному Суді України ОСОБА_13, виготовленому у 2012 році, то відповідачі не були позбавлені права додавати його до апеляції та/або касації при оскарженні рішення першої інстанції, так як законодавець визначає існування істотних обставин як нововиявлених, які існували на час розгляду справи, але не були відомі судові.

Крім того, у своєму рішенні суд першої інстанції посилався на Рішення Вищого спеціалізованого суду України від 11.07.2012 року, яке не скасоване Верховним Судом на день розгляду даної справи, що також не є підставою для розгляду в порядку п.3, ч.2, ст.423 ЦПК України. За таких обставин в їх сукупності у задоволенні заяв необхідно відмовити, і залишити відповідне заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року в силі.

Керуючись ст.423-429 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовити і залишити в силі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня її оголошення.

Суддя :