Справа № 229/1319/18
Провадження №2-о/229/102/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

зацікавлена особа ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3, 24.04. ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 09.03.2018 року в м.Ясинувата, Донецької області.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 10.04.2018 року вона зверталась до ОСОБА_2 міського відділу ДРАЦС для державної реєстрації смерті матері, однак їй було відмовлено, оскільки наданий нею документ для державної реєстрації смерті, видано незаконним державним утворенням, так званою "Донецькою Народною Республікою". Будь-який акт, виданий органом та особами даного утворення є недійсним і не створює правових наслідків.

Встановлення даного факту є єдиним засобом забезпечення реалізації її прав на підтвердження факту смерті матері.

В судове засідання заявник не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Тобто, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Суд встановив, що заявник ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_3 (а.с.11-12).

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 09.03.2018 року в м.Ясинувата Донецької області, що підтверджується ксерокопією лікарського свідоцтва про смерть № 37, довідкою про причину смерті, виданими 10.03.2018 року Ясинуватською центральною районною лікарнею, свідоцтвом про смерть № 092532, виданим 10.03.2018 року Ясинуватським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану, свідоцтвом про поховання АА 025156, виданим відділом державного підприємства «Ритуал» в м.Ясинувата (а.с.6,8-10).

Судом встановлено, що у реєстрації смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 міському відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надано документ, який видано незаконним державним утворенням, так званою "Донецькою Народною Республікою". Будь-який акт, виданий органом та особами даного утворення є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.7).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті ОСОБА_3 для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника ОСОБА_1 суд, приймає до уваги надані ксерокопію лікарського свідоцтва про смерть, довідку про причину смерті, свідоцтво про смерть,та досліджує їх в сукупності зі свідоцтвом про поховання, і вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_3 в м. Ясинувата Донецької області, Україна, що надасть можливість заявникові отримати свідоцтво про смерть матері відповідно до законодавства України.

Керуючись ст.ст. 259,264,265,268,273,315,317, 319,430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, і яка померла 09 березня 2018 року в м. Ясинувата Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, що знаходиться за адресою: вул.Соборна, 13, м.Дружківка, Донецька обл., 84205, для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова