Справа № 146/1627/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" квітня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 6 грудня 2016 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що складається із із квартири № 7, яка розташована в смт. Вапнярка по вул. Коцюбинського, № 29 Томашпільського району Вінницької області (квартира загальна площа - 29,30 кв.м., житлова площа 16,60 кв.м., матеріал стін блок черепашник, до складу спадкового майна входить квартира № 7, що складається з однієї житлової кімнати, кухні, санвузла, коридору, сараю літ «Б», 1/16, сараю літ «В»).

Даний позов обґрунтований наступним.

6 грудня 2016 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2, яка доводилася позивачу матір»ю.

Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 2,2492 га розташовану на території Кислицької сільської ради та квартири АДРЕСА_1.

8 серпня 2017 року Томашпільською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,2492 га розташовану на території Кислицької сільської ради належну на підставі державного акта серії ВН № 228007 виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року.

Право власності на квартиру за адресою в смт. Вапнярка по вул. Коцюбинського, 29 Томашпільського району зареєстроване за ОСОБА_3, яка доводилася позивачці бабою, яка померла 28 травня 2007 року . Після смерті баби прийняла спадщину мати позивачки ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за законом. Крім неї спадкоємцями є її батько ОСОБА_4, брат ОСОБА_5, сестра ОСОБА_6, які від прийняття спадщини відмовилися на її користь.

ОСОБА_1 звернулася до Томашпільської державної нотаріальної контори щодо вирішення питання про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на імя спадкодавця.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує.

Представник Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, голова селищної ради надіслав до суду клопотання, в якому позовні вимоги визнають та просять розглянути справу за відсутності їхнього представника.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась 6 грудня 2016 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_2

В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 6 грудня 2016 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно довідки виконавчого комітету Вапнярської селищної ради № 1324 від 13 грудня 2017 року, після смерті ОСОБА_2, померлої 6 грудня 2016 року, залишилося спадкове майно, що складається із житлової квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; земельної ділянки, площею 2,2492 га розташованої на території Кислицької сільської ради. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 залишилися ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину на протязі шести місяців після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна, виданої 12 жовтня 2017 року КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації № 165, відповідно до проведеної інвентаризації від 12 жовтня 2017 рокуАДРЕСА_3 житлового будинку за адресою смт. Вапнярка по вул. Коцюбинського, № 29 має такі показники : загальна площа -29,30 кв. м., житлова площа -16,60 кв.м., матеріал стін блок черепашник, до складу спадкового майна входить квартира № 7, що складається з однієї житлової кімнати, кухні, санвузла, коридору, сараю літ «Б», 1/16 сараю літ «В». Згідно архівних даних станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.8).

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємницею майна ОСОБА_7, померлої 28 травня 2007 року є дочка ОСОБА_2. Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається із квартири під № 7 по вул. Коцюбинського в будинку під номером 29 Томашпільського району Вінницької області (а.с. 9).

Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно п. 3.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2011 року (в редакції від 11.03.2006) технічній інвентаризації підлягають об'єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди.

Технічна інвентаризація збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд проводиться з метою: визначення їх фактичної площі та об'єму (щодо проектних); обстеження та оцінки технічного стану наявних об'єктів; установлення вартості об'єктів.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна» технічний паспорт - це документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна і містить основні відомості про нього (місцезнаходження, склад, технічні характеристики, план та опис об'єкта, наявність самочинного будівництва, перепланування тощо). Технічна інвентаризація може бути проведена за заявою замовника будівництва, власника чи користувача об'єкта нерухомого майна або об'єкта незавершеного будівництва.

Тобто , технічний паспорт - це документ який засвідчує наявність чи відсутність об'єкта нерухомості, його технічні характеристики та опис, наявність якого є обов'язковою.

Як вбачається з технічного паспорта на квартиру № 7 у житловому будинку № 29 по вул. Коцюбинського в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області ., квартира розташована на 2-му поверсі 2-х поверхового будинку та складається з 1-ї кімнати житловою площею 16,60 кв.м.. Загальна площа квартири 29,30 кв. м(а.с.13,14).

Як тлумачить лист Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Відповідно вимог ст.. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори від 13 грудня 2017 року на заяву позивача, останній відмовлено у

видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 16).

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої 06 грудня 2016 року ОСОБА_2 заведена за № 479/2016 року. Як вбачається із спадкової справи до Томашпільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а саме земельної ділянки, після смерті ОСОБА_2 звернулася ОСОБА_1, якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,2492 гектарів розташованої на території Кислицької сільської ради Томашпільського району (а.с.23,24,29).

Як вбачається з заяви ОСОБА_4, останній відмовляється від прийняття спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_2, на спадщину не претендує, звертатись в суд для продовження строку прийняття спадщини не буде (а.с. 25).

Як вбачається з заяви ОСОБА_6, остання відмовляється від прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2, на спадщину не претендує, звертатись в суд для продовження строку прийняття спадщини не буде (а.с.26).

Як вбачається з заяви ОСОБА_5, останній відмовляється від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 на користь дочки померлої ОСОБА_1 (а.с.27).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно вищезазначеного, вбачається висновок про те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, що складається із квартири житлового будинку , в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно на імя спадкодавця -свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Як тлумачить лист Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з"ясовування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, відповідачем визнано позовні вимоги ОСОБА_1, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з квитанції № 0.0.914581309 від 13 грудня 2017 року, позивачем ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 640 гривень.

Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 320 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1222,1261,1268 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 247, 258, 263, 264, 265, 268,293, 315, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла 6 грудня 2016 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що складається із квартири № 7 житлового будинку, який розташований в смт. Вапнярка по вул. Коцюбинського, № 29 Томашпільського району Вінницької області (квартира загальна площа - 29,30 кв.м., житлова площа 16,60 кв.м., матеріал стін блок черепашник, до складу спадкового майна входить квартира № 7, що складається з однієї житлової кімнати, кухні, санвузла, коридору, сараю літ «Б», 1/16 сараю літ «В»).

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці смт.Вапнярка вул. Чехова,6 Томашпільського району Вінницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з державного бюджету 320 грн (триста двадцять гривень 00 копійок)сплаченого ним судового збору згідно квитанції ПриватБанк № 0.0.914581309.1. від 13 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Суддя: ОСОБА_8