Провадження № 22-ц/780/1241/18 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 58 12.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи - головний державний виконавець Медведєв Олександр В'ячеславович, департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування повідомлення,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2017 року скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця задоволено.

Визнано незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича при винесенні повідомлення від 17 жовтня 2016 року №603/16 про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Скасовано повідомлення головно державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17 жовтня 2016 року №603/16 про повернення виконавчого документу.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд, зазначив, що заява про відкриття виконавчого провадження була подана до відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України під час дії Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIY та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, у редакції від 18 січня 2016 року, і у старшого державною виконавця були відсутні правові підстави для винесення повідомлення про повернення виконавчого документа без виконання від 17 жовтня 2016 року за вих. №603/16.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішення, департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2017 року скасувати та у задоволенні скарги відмовити.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Згідно положень ст. 383 ЦПК України, в редакції, що діяла на момент постановлення ухвали, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 392 327,03 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0,1487 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» судовий збір у розмірі 2 823 грн.

01 лютого 2016 року судом першої інстанції було видано виконавчі листи з виконання судового рішення в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та про звернення стягнення на заставне майно ( а.с. 6, 53, 60 ).

07 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулося до відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання зазначеного судового рішення ( а.с. 7, 8, 53, 58 ).

До заяв товариством долучена ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2016 року про поновлення заявнику строку предявлення виконавчих документів до виконання згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2012 року ( а.с. 51 ).

Виконавчі провадження зареєстровані на державного виконавця Медведєва Олександра В'ячеславовича ( а.с. 62, 63-64 ).

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, в редакції, що діяла на момент подачі заяви про відкриття виконавчого провадження, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Незважаючи на це, усупереч положень наведеної норми закону, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 17 жовтня 2016 року ухвалив повідомлення про повернення виконавчого документу щодо стягнення судового збору в розмірі 2 823 грн. стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с. 9, 60, 61 ).

Окрім цього, 18 жовтня 2016 року державний виконавець Медведєв Олександр В'ячеславович ухвалив повідомлення про повернення виконавчого документу щодо стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 392 327,03 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0,1487 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на пропуск строку пред'явлення виконавчого документа до виконання ( а.с. 54 ).

Не погоджуючись із діями державного виконавця, Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» 14 листопада 2016 року звернулося до суду із скаргою, де просило,

визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 при винесенні повідомлення від 17 жовтня 2016 року №603/16 про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання,

скасувати повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17 жовтня 2016 року №603/16 про повернення виконавчого документу ( а.с. 1-4 ).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2017 року скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця задоволено, з посиланням на мотиви, викладені у скарзі ( а.с. 122-124 ).

Зазначене судове рішення, з точки зору суду другої інстанції, повністю грунтується на положеннях чинного законодавства та матеріалах справи з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, в редакції, що діяла на момент подачі заяви про відкриття виконавчого провадження, на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, на переконання апеляційного суду виконавчі документи пред'явлено з дотриманням правил підвідомчості.

Відтак, постановляючи ухвалу з цього приводу, суд першої інстанції, з точки зору другої інстанції, повністю дотримався вимог ст. 21, 33 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, в редакції, що діяла на момент подачі заяви про відкриття виконавчого провадження, ст. 383 ЦПК України, в редакції, що діяла на момент постановлення ухвали, ст. 124 Конституції України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при її постановленні, зокрема, ст. 124 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 15, 26 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з примусового виконання рішень, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції та спростовуються матеріалами виконавчого провадження, які суд відносить до числа належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів по справі відповідно до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України.

При цьому, інші обставини, зазначені в апеляції, зокрема, про те, що майно, яке стягується за даним виконавчим документом, належить ОСОБА_4, а боржником зазначено ОСОБА_2, ухвалою від 10 березня 2016 року поновлено строк пред'явлення виконавчого документа, проте, на названій ухвалі зазначено, що «ухвала станом на 30 вересня 2016 року не набрала чинності», на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло два виконавчих документів, з точки зору суду другої інстанції та на підставі викладеного, не спростовують висновок суду першої інстанції, що у старшого державною виконавця були відсутні правові підстави для винесення повідомлення про повернення виконавчого документа без виконання від 17 жовтня 2016 року за вих. №603/16.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, судове рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім іншого, відсутність вимог заявника щодо повідомлення державного виконавця Медведєва Олександра В'ячеславовича від 18 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документу щодо стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 392 327,03 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0,1487 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», з точки зору суду другої інстанції, не є перешкодою для ухвалення судового рішення за заявленими вимогами у контексті вимог ст. 11 ЦПК України та не спростовує висновок місцевого суду про обгрунтованість заявлених вимог товариства у зазначеній частині.

При цьому, Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» не позбавлено можливості заявити в установленому законом порядку відмовідні вимоги і щодо зазначеного рішення державного виконавця.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи - головний державний виконавець Медведєв Олександр В'ячеславович, департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування повідомлення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

О.П. Коцюрба