Справа № 500/5361/17
Провадження № 2/500/1102/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2018 року
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя Швець В.М.,
при секретарі Кузьменко О.М.,
за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності та розподіл спільного майна подружжя. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали та дали пояснення, що вона з відповідачем у період з 7 квітня 2001 року по 28 березня 2017 року перебували у шлюбі, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. Під час спільного проживання у період з 2002 по 2005 роки вони побудували житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі: спірний будинок), оформивши його на відповідача. Вказаний об'єкт нерухомості є їх з відповідачем спільною сумісною власністю, однак після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає, порядок користування спільною власністю відносно спірного будинку не встановлено, що перешкоджає їй користуватися нерухомістю. Тому позивачка просить припинити право спільної сумісної власності між нею та відповідачем на спірний будинок, визнати за нею право власності на 2/3 частини спірного будинку, тому що, вона проживає разом із дітьми.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників справі, суд вважає позов обґрунтованими і такими, що має бути задоволеними.
Під час шлюбу сторони побудували спірний будинок, що підтверджується технічним паспортом на спірний будинок (а.с.5-7), право власності на спірний будинок було оформлено на відповідача ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про право власності від 8 серпня 2005 року (а.с.8) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 жовтня 2005 року (а.с.9).
Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Також, відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Крім того, суд враховує, що згідно до ч.ч.2,3 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Враховуючи, що разом із позивачкою проживають четверо дітей, троє з яких є неповнолітніми, розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, бо відповідач не сплачує аліменти, має заборгованість, суд приходить до висновку про можливість відступити від засади рівності часток подружжя, та визначити частку позивачки у розмірі 2/3 часток спірного будинку.
Враховуючи вищевикладені норми та обставини справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 базуються на нормах закону та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.60,70 України, ст.ст.364,368,372 ЦК України ст.ст.11-13,76-81,258,259,263-265,280-284 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя - задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Припинити за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя: В.М.Швець