РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі :

головуючого - судді Слюсарчук Н.Ф.

секретар с/з Давиденко Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1) про стягнення аліментів на повнолітню дитину , яка продовжує навчання та додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 07.12.2017 року з даною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання та додаткових витрат на нього.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 1996 року по 09 грудня 2010 рік. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, який навчається на денній формі навчання в Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Крім того позивач сплатив кошти за навчання ОСОБА_4 в навчальному закладі відповідно до договору про навчання №ВХП-9/15-6 від 17.08.2015 року, що є додатковими витратами на дитину, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшим зміненням розміру аліментів в залежності від віку дитини, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 двадцяти трьох років.

В судове засідання позивач не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги уточнив в частині додаткових витрат на навчання та в остаточному варіанті просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на навчання ОСОБА_4 в Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права у розмірі 1/2 від сплачених 15 100 грн. у сумі 7 550 грн. та наперед за 3-й та 4-й рік навчання у розмірі 1/2 частини від 12 150 грн. у сумі 6 075 грн., а всього в сумі 13 625 грн. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення

Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин та не повідомила суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст. ст. 280-281 ЦПК України вважає, за необхідне розглянути справу заочно у відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 1996 року по 09 грудня 2010 рік. В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який навчається Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права, на денній формі навчання /а. с. 4,6-8/.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

В зв'язку із навчанням позивач несе витрати пов'язані з витратами оплати за навчання за договором №ВХП-9/15-6 про надання освітньої послуги між навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить - 27 250 грн. (а.с.6-7).

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, якою передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, яка продовжує навчання.

Обов'язок брати участь у фінансуванні подальшої освіти після досягнення дитиною повноліття покладається на батьків у вигляді аліментів відповідно до вимог статей 199-201 Сімейного Кодексу України і норми статті 185 Сімейного Кодексу України до таких правовідносини не застосовуються.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Таким чином глава 16 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплата аліментів. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Згідно довідки від 11.10.2017 року за №534 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається в Житомирському кооперативному коледжі бізнесу та права, на денній формі навчання (на контрактній основі). Термін навчання з 01.09.2015 р. по січень 2019 р. /а. с. 8/.

Виходячи з того, що відповідач є працездатною особою, яка зобов'язана та має можливість утримувати повнолітнього сина, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням в коледжі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 01.12.2017 року до 31.01.2019 року без урахування часу зимових та літніх канікул.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 640 гривень.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", керуючись ст. ст. 13, 76, 89, 141, 280, 282, 284, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Ухвалив :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та на його користь у зв'язку з навчанням, починаючи з 01.12.2017 р., в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до 31.01.2019 року без урахування часу зимових та літніх канікул.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 грн., що зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Ф. Слюсарчук