Справа №752/5502/18
Провадження по справі № 2/752/3780/18
У Х В А Л А

20.04.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

за участю секретаря Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Мирошниченко О.В. від розгляду цивільної справу за позовом Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вказана вище цивільна справа.

11.04.2018 р. через канцелярію суду від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про відвід головуючому у справі судді Голосіївського районного суду м. Києва Мирошниченко О.В. з тих підстав, що суддя відкрив провадження у вищевказаній цивільній справі з порушенням ч.1 ст. 185 ЦПК України щодо наслідків подання позовної заяви без додержання передбачених ст. 175 ЦПК України вимог, а отже відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України є обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Враховуючи вказані обставини, відповідачі вказують на існування обставин, що можуть вплинути на об'єктивність та неупередженість головуючого при розгляді даної цивільної справи, а тому просять задовольнити заявлений головуючому по справі відвід.

Представник позивача у судовому засіданні категорично заперечував проти заявленого відводу, посилаючись на відсутність передбачених законом підстав для відводу головуючого у справі, а також необґрунтованість обставин, викладених у заяві про відвід.

Заслухавши пояснення та заперечення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали, додані до заяви про відвід, суд надходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у ст. 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.1 п. 5 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Враховуючи, що судом про відкритті провадженні у справі порушено вимоги ст. 190 ЦПК України, а саме: судом не надіслано на адресу відповідачів копії позовної заяви з додатками, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, прошення процесуального закону, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, суддя дійшов висновку за необхідне заявити самовідвід у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (сомовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи вище викладене, з метою недопущення виникнення сумнівів та підстав для звинувачень в необ'єктивності чи упередженості суду при розгляді вищевказаної справи з боку осіб, які приймають участь у справі, суд надходить до висновку про те, що головуючий підлягає відводу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 41 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Мирошниченко О.В. від розгляду цивільної справу за позовом Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Відвести суддю Мирошниченко Оксану Володимирівну від розгляду справи за позовом Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Цивільну справу передати до канцелярії Голосіївського районного суду для визначення відповідальним працівником відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду іншого складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя