Справа № 373/2345/17
УХВАЛА

24 квітня 2018 р. м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Реви О.І.

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача адвоката ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

її представника ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю, факту шлюбних відносин та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_5 звернулася із позовом до суду та просить встановити факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 22.04.2010 по 25.05.2017.

Також просить встановити факт шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з 22.04.2010 по 25.05.2017.

Крім того, просить визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на частину майна, придбаного за час проживання однією сім`єю з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу, а саме:

- на 1/2 частину житлового будинку №32, загальною площею 60,50 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Гірській в с. Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області;

- на 1/2 частину житлового будинку №32, загальною площею 182,4 кв.м., що розташований по вул. Гірській в с. Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області;

- на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:005:0007, що розташована по вул. Гірській, в с. Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області;

- на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 0,1225 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:005:0008, що розташована по вул.Гірській в с.Ковалин Переяслав-Хмельницького району Київської області.

В підготовчому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3 повторно заявив про те, що сторони просять прийняти спільну заяву про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, не зважаючи на те, що судом вже було відмовлено у задоволенні такої заяви. Вказує на те, що відсутні правові підстави у відмові задоволення заяви сторін про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Позивач, відповідач ОСОБА_4, діючи від свого імені особисто і від імені відповідача ОСОБА_6 за довіреністю, а також її представник ОСОБА_5 підтвердили таку позицію, зазначивши про те, що наслідки закриття провадження у справі їм відомі та зрозумілі.

Ознайомившись із змістом поданої мирової угоди, судом встановлено наступне.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.03.2018 було відмовлено ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в затвердженні мирової угоди від 03.03.2018 про встановлення факту проживання однією сімєю, факту шлюбних відносин та визнання права власності. Цією ухвалою було визначено, що за правилами ч. 1 ст. 208 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. Позивач звернулася до суду із позовною вимогою, що містить вимогу, яку слід розглядати в порядку окремого провадження та вимогу майнового характеру, що має розглядатися в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст. 20 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Вимоги, що заявлені розглядаються в порядку одного виду судочинства цивільного. Однак, в порядку різних проваджень.

Вимога позивача про встановлення факту її проживання з ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 22.04.2010 по 25.05.2017 та встановлення факту шлюбних відносин між нею та ОСОБА_7 з 22.04.2010 по 25.05.2017 підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Проте, за приписами частини 6 статті 294 ЦПК України при наявності спору про право така вимога розглядається в порядку позовного провадження. Саме за таких обставин дана справа розглядається в порядку позовного провадження з виключною підсудністю за місцем знаходження спірного нерухомого майна, а не за місцем проживання позивача, як заявника в окремому провадженні.

У справах щодо встановлення фактів, що має юридичне значення укладення мирової угоди не допускається, що визначено імперативною нормою частиною 5 статті 294 ЦПК України.

З врахуванням змісту ст. ст. 2 та 10 ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідно до принципу верховенства права та відсутністю правової норми, яка регулює подібні відносини під час вирішення спору щодо факту, який має юридичне значення в порядку позовного провадження, що затвердження мирової угоди щодо визнання сторонами факту, що має юридичне значення мировою угодою є неможливим та таким, що не відповідає вимогам закону.

Окрім того, судом установлено, що у провадженні цього ж складу суду знаходиться цивільна справа № 373/1492/17 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно. Предметом спору в такій справі є те ж саме майно, що й у даному провадженні.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд приходить до висновку, що сторони, зокрема представник позивача адвокат ОСОБА_3, подаючи повторно заяву про затвердження мирової угоди між сторонами, питання про яку вже було вирішено судом і нова заява не містить інших підстав або нових обставин, допустив зловживання процесуальними правами, що тягне за собою наслідки, визначені частиною 3 статті 44 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст.44 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про затвердження мирової угоди від 23.04.2018 про встановлення факту проживання однією сімєю, факту шлюбних відносин та визнання права власності залишити без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О. І. Рева