АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Чернівці

Справа №722/8/18

Апеляційний суд Чернівецької області у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Костюк Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток та поділ майна в натурі, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25 січня 2018 року (головуючий у 1-й інстанції Римлянська Г.О.),

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток та поділ майна в натурі.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 19.05.1991 року по 27.04.2015 року та з 01.10.2015 року по 26.08.2016 року. У сторін є пятеро дітей, з яких троє неповнолітні: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказувала, що за період спільного сімейного життя з відповідачем, під час шлюбу, за спільні кошти та спільними зусиллями протягом 2000-2005 років сторонами спільно відповідно до отриманого на імя ОСОБА_3 дозволу на виконання будівельно-монтажних робіт від 17.01.2004 року за адресою: с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області, вул. Механізаторська,

________________________________________________________________________________

Провадження 22ц/794/368/18 Категорія 5

22, побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, ступінь готовності якого в даний час становить 100%.

У період з 2005 року по 2014 рік сторони разом з дітьми проживали у вказаному будинку, користувалися господарськими будівлями та спорудами, за спільні кошти та спільними зусиллями проводили його облаштування, удосконалення, постійні поточні ремонти.

Станом на дату першого розірвання шлюбу між сторонами (27.04.2015 року) будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами було завершено на 100%, тобто будинок перебував у такому стані, що й на даний час.

Рішенням Сокирянського районного суду від 26.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Після остаточного розірвання шлюбу відповідач одноосібно проживає у спірному житловому будинку, а вона з дітьми, у звязку з неприязними стосунками між сторонами, перейшла проживати в господарство своєї матері за адресою: с.Романківці, вул. Калнишевського, 5.

Сплачувані відповідачем на підставі рішення суду аліменти у розмірі 1/6 частина усіх видів заробітку, що в середньому становить по 200 грн на місяць, на кожну із трьох неповнолітніх дітей, є мізерним та недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку дітей та лікування неповнолітньої дитини, яка часто хворіє.

Вказані вище будівлі у встановленому законом порядку в експлуатацію не здані та як нерухоме майно не зареєстровані, оскільки будівництво будинку ними проведено в значно менших обємах, ніж зазначені в архітектурно-будівельному паспорті, з кардинальним відхиленням від затвердженого проекту, а тому у відповідності до діючого законодавства є самочинним будівництвом.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами фактично експлуатується за призначенням, однак відповідач категорично відмовляється подати відповідні документи для реєстрації його права власності на дане нерухоме майно, чим порушує її інтереси, як співвласника.

В даний час вона бажає поділити вищезазначене рухоме та нерухоме майно, проте відповідач відмовився від розподілу майна добровільно.

Згідно з уточненими позовними вимогами від 13.12.2017 року з урахуванням ст. 376 ч. 2 ЦК України, просила визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 будівельні матеріали та конструктивні елементи, які були використані у процесі будівництва, облаштування, удосконалення та поточного ремонту житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: с. Романківці, вул. Механізаторська, 22 Сокирянського району Чернівецької області, вартістю 196179 грн;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані в процесі будівництва, облаштування, удосконалення та поточного ремонту житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: с. Романківці, вул. Механізаторська, 22 Сокирянського району Чернівецької області, а за ОСОБА_3 - право власності на 1/3 частки вказаних вище будівельних матеріалів та конструктивних елементів;

припинити право власності ОСОБА_1 на 2/3 частки у праві спільної часткової власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, які були використані в процесі будівництва, облаштування, удосконалення та поточного ремонту спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за указаною вище адресою;

стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 2/3 частки вартості будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані у процесі будівництва, облаштування, удосконалення та поточного ремонту житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Механізаторська, 22 у с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області, в розмірі 130789 грн.;

стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору та витрати на правову допомогу.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25 січня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 будівельні матеріали та конструктивні елементи, які були використані у процесі самочинного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: с. Романківці, вул. Механізаторська, 22 Сокирянського району Чернівецької області, вартістю 196178 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 ідеальних частки будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані в процесі самочинного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: с. Романківці, вул. Механізаторська, 22 Сокирянського району Чернівецької області; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 ідеальну частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: с. Романківці, вул. Механізаторська, 22 Сокирянського району Чернівецької області.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на будівельні матеріали та конструктивні елементи, які були використані в процесі самочинного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: с. Романківці, вул. Механізаторська, 22 Сокирянського району Чернівецької області та залишено вказане вище майно в спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1280 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що при ухваленні рішення порушені норми матеріального і процесуального права, судом неповно зясовано всі обставини справи, рішення суду є незаконне та необґрунтоване в частині визнання обєктом права спільної сумісної власності майна, що входить до складу прийнятої ним спадщини та збільшення частки позивача.

В апеляційній скарзі посилається на те, що частка позивача у праві спільної сумісної власності на майно була неправомірно збільшена з підстав недостатності аліментів, оскільки з урахуванням змін до СК України мінімальний розмір аліментів на дитину становить 930 грн, позивач з позовом до суду про збільшення розміру аліментів не зверталася, якщо їх розміру не достатньо для забезпечення потреб дітей.

Крім того, вказує, що до складу спірного майна входить спадкове майно, яке належить йому особисто літня кухня літ. «Б».

Суд першої інстанції також всупереч нормам ст. 331 ЦК України визнав обєктом права спільної сумісної власності та визначив частки сторін на будівельні матеріали та конструктивні елементи самочинного будівництва без зазначення їх найменувань.

Просить змінити рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25 січня 2018 року: визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 будівельні матеріали та конструктивні елементи, які були використані у процесі самочинного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами сараю, гаражу, колодязю, воріт і огорожі за адресою: с. Романківці, вул. Механізаторська, 22 Сокирянського району Чернівецької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 ідеальну частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані у процесі самочинного будівництва спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: азбестоцементні листи хвилясті 268 кв.м., листи гіпсокартонні плоскі 20,92 кв.м., цвяхи 43,95 кг, гіпсові в'яжучі 25,4 кг, замазка віконна 4,23 кг, вапно будівельне 5,21 кг, білило 7,13 кг, лінолеум 17,03 кв.м., плити деревоволокнисті 37 кв.м., сітка дротяна 12,86 кв.м., металевий прокат 580,60 кг, скло листове 9,72 кв.м., шпалери 116 кв.м., толь 112,9 кв.м., сталь оцинкована 114,23 кг, шпаклівка 14 кг, лісоматеріали 7,62 куб.м., труби сталеві 20 м.п., кахель 6,47 кв.м., пластикова вагонка 56,17 кв.м., блоки дверні 5,26 кв.м., радіатори 3,4 кВт, електрони 5,81 кг, кільця 3,08 куб.м., сходи маршеві 4,5 кв.м., камінь бутовий 12,9 куб.м., блоки з вапняку 36,3 куб.м., пісок 2,30 куб.м., цегла 0,822/1000 пгг., суміші бетонні 26,67 куб.м., розчин готовий 12,31 куб.м., провід напругою до 380В 116 м.п.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/3 ідеальних частки зазначених вище будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані в процесі будівництва спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції повністю не відповідає.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1991 року по 27.04.2015 року та з 01.10.2015 року по 26.08.2016 року, мають пятеро дітей, із яких на даний час троє є неповнолітніми.

Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися проживати з матірю позивачем ОСОБА_1

Рішенням Романковецької сільської ради №20 від 20.03.2002 року ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: с. Романківці, вул. Механізаторська,22 Сокирянського району Чернівецької області. Цим же рішенням зобовязано ОСОБА_3 в 2-місячний строк отримати у відділі містобудування та архітектури паспорт на забудову, отримати з інспекції архітектурно-будівельного контролю дозвіл на виконання будівельних робіт, по закінченню будівництва будівлі предявити її державній технічній комісії по прийняттю в експлуатацію та зробити відповідні зміни в інвентарній справі.

13.05.2002 року спеціалістами Сокирянського районного проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро на підставі ліцензії №221572 виконано архітектурно-будівельний паспорт житлового будинку ОСОБА_3

11.12.2002 року інженером госпрозрахункового бюро при відділі містобудування та архітектури ОСОБА_7 винесено в натуру вісі житлового будинку та господарських споруд по вул. Механізаторській, 22 у с. Романківці, а начальником відділу містобудування та архітектури ОСОБА_8 затверджено генеральний план (схему) присадибної ділянки та план 5-кімнатного житлового будинку.

Обласною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької області 17.01.2004 року ОСОБА_3 надано дозвіл на виконання будівельно-монтажних робіт по будівництву житлового будинку та господарських споруд.

У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначається постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 534 та іншими нормативними актами Кабінету Міністрів України та Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію.

Визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання.

Зазначений висновок суду кореспондується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі №6-388цс15.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд першої інстанції, встановивши, що нерухоме майно побудовано сторонами під час їхнього шлюбу за спільно зароблені кошти, обґрунтовано визнав будівельні матеріали та конструктивних елементів, які були використані в процесі будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, спільною сумісною власністю подружжя. Проте, всупереч наведеним нормам матеріального права, судом не зазначено їх найменування.

Так, згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 вересня 2017 року №720 у процесі будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Механізаторів, 22 у с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області були використані наступні будівельні матеріали, обладнання, вироби та конструкції: азбестоцементні листи хвилясті 268 кв.м., листи гіпсокартонні плоскі 20,92 кв.м., цвяхи 43,95 кг, гіпсові в'яжучі 25,4 кг, замазка віконна 4,23 кг, вапно будівельне 5,21 кг, білило 7,13 кг, лінолеум 17,03 кв.м., плити деревоволокнисті 37 кв.м., сітка дротяна 12,86 кв.м., металевий прокат 580,60 кг, скло листове 9,72 кв.м., шпалери 116 кв.м., толь 112,9 кв.м., сталь оцинкована 114,23 кг, шпаклівка 14 кг, лісоматеріали 7,62 куб.м., труби сталеві 20 м.п., кахель 6,47 кв.м., пластикова вагонка 56,17 кв.м., блоки дверні 5,26 кв.м., радіатори 3,4 кВт, електрони 5,81 кг, кільця 3,08 куб.м., сходи маршеві 4,5 кв.м., камінь бутовий 12,9 куб.м., блоки з вапняку 36,3 куб.м., пісок 2,30 куб.м., цегла 0,822/1000 пгг., суміші бетонні 26,67 куб.м., розчин готовий 12,31 куб.м., провід напругою до 380В 116 м.п.

Отже, рішення суду у цій частині підлягає зміні із зазначенням переліку будівельні матеріали, обладнання, вироби та конструкції, що поділені між сторонами.

Визначаючи частки у майні подружжя, суд першої інстанції керувався положеннями ч.2 ст. 372 ЦК України, ч. 3 ст. 70 СК України та дійшов висновку про наявність підстав для відступу від принципу рівності часток майна подружжя при його поділі.

Однак, колегія суддів не погоджується з даним висновком суду, виходячи з наступного.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Відповідно до вимог статті 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі статтею 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

За змістом частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (частина четверта статті 65 СК України).

Як роз'яснено у пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (частина четверта статті 65 СК України).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1, суд першої інстанції як на підставу для відступу від принципу рівності часток майна подружжя при його поділі на користь позивача посилався на наявність заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей, а також недостатності розміру сплачуваних аліментів для забезпечення їх фізичного, духовного розвитку.

Колегія суддів вважає помилковим зазначений висновок суду, оскільки та, обставина, що позивач має непогашену заборгованість з аліментів на дітей сама по собі не є підставою для збільшення частки позивача відповідно до частини 3 статті 70 СК України. Доказів на підтвердження недостатності розміру стягуваних аліментів матеріали справи не місять.

Отже, підстав для відступу від принципу рівності часток майна подружжя при його поділі, передбачених частиною третьою статті 70 СК України, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності визнання обєктом права спільної сумісної власності будівельні матеріали, використані на будівництво літньої кухні літ. Б, яка є спадковим майном апелянта, оскільки будь-які докази на підтвердження прийняття ним спадщини, до складу якої входить літня кухня літ. Б, у справі відсутні.

Крім того, пунктами 1, 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 вересня 2017 року №720 визначено загальну вартість будівельних матеріалів, конструкцій і їх кількість, витрачених на будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, наведено їх найменування, відповідно до якого апелянт просив визнати право власності на них.

З урахуванням викладених обставин справи та вимог ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в частині визнання за сторонами права власності на ідеальні частки будівельних матеріалів та конструктивних елементів, слід змінити, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по ? ідеальних часток будівельних матеріалів та конструктивних елементів з подальшим їх переліком.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід сягнути 960 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

Із ОСОБА_1 з на користь ОСОБА_3 слід сягнути 1440 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25 січня 2018 року в частині визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права власності на ідеальні частки будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані в процесі самочинного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №22 по вул. Механізаторській у с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області змінити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по ? ідеальних часток будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані в процесі самочинного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Романківці, вул. Механізаторська, 22 Сокирянського району Чернівецької області, а саме: азбестоцементні листи хвилясті 268 кв.м., листи гіпсокартонні плоскі 20,92 кв.м., цвяхи 43,95 кг, гіпсові в'яжучі 25,4 кг, замазка віконна 4,23 кг, вапно будівельне 5,21 кг, білило 7,13 кг, лінолеум 17,03 кв.м., плити деревоволокнисті 37 кв.м., сітка дротяна 12,86 кв.м., металевий прокат 580,60 кг, скло листове 9,72 кв.м., шпалери 116 кв.м., толь 112,9 кв.м., сталь оцинкована 114,23 кг, шпаклівка 14 кг, лісоматеріали 7,62 куб.м., труби сталеві 20 м.п., кахель 6,47 кв.м., пластикова вагонка 56,17 кв.м., блоки дверні 5,26 кв.м., радіатори 3,4 кВт, електрони 5,81 кг, кільця 3,08 куб.м., сходи маршеві 4,5 кв.м., камінь бутовий 12,9 куб.м., блоки з вапняку 36,3 куб.м., пісок 2,30 куб.м., цегла 0,822/1000 пгг., суміші бетонні 26,67 куб.м., розчин готовий 12,31 куб.м., провід напругою до 380В 116 м.п.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 960 гривень витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути ОСОБА_1 з на користь ОСОБА_3 1440 гривень витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2018 року.

Головуючий

Судді: