Справа №705/3664/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області,

у складі: головуючого судді Ребриної К.Г.

при секретарі Шевченко А.В.

з участю представника стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою на дії Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області, головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_4, вказавши, що 22.03.2018 року на адресу ОСОБА_1 надійшла постанова від 15.03.2018 року державного виконавця Бойко Т.Д. про закінчення виконавчого провадження ВП №50020281 у звязку з тим, що станом на 15.03.2018 року Уманським міськрайонним судом не предявлено виконавчий лист №22-ц/793/1405/15 від 26.01.2016р. за відновленим виконавчим провадженням у строки визначені ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження».

Стягувачем в зазначеній постанові вказано ОСОБА_1, а боржником ОСОБА_5 Скаржник вважає постанову незаконною і необґрунтованою з наступних підстав.

26.01.2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області видав виконавчий лист за рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 22.12.2015 року, яким зобовязав ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належною йому нежитловою будівлею магазину промислових та продовольчих товарів, яка розташована на земельній ділянці по вул. Леніна, 60б м.Умань Черкаської області, шляхом перенесення розташованої на орендованій нею земельній ділянці по вул. Леніна, 60в м.Умань тимчасової споруди павільйону-кафе і розміщення цього обєкту відносно належного ОСОБА_1 магазину промислових і продовольчих товарів у відповідності з вимогами п.3.5 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» на відстані не менше 10м.

Постановою державного виконавця Т.Д. Бойко від 02.09.2016 року у ВП №50020281 виконавче провадження було закінчено, а виконавчий лист повернуто до Уманського міськрайонного суду. Дана постанова стягувачем була оскаржена до суду.

26.10.2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області розглянув скаргу ОСОБА_1 на дії Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області, головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_4 та постановив ухвалу, якою задовольнив скаргу ОСОБА_1 Суд визнав неправомірними дії головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у ВП№50020281 згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26.01.2016 року Апеляційним судом Черкаської області. Також суд скасував постанову головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження у ВП№50020281 згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26.01.2016 року Апеляційним судом Черкаської області.

30.01.2018 року Апеляційний суд Черкаської області розглянув апеляційну скаргу Уманського МВ ДВС та прийняв постанову, якою апеляційну скаргу Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області залишив без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2017 року в даній справі залишив без змін.

05.02.2018 року ОСОБА_1 було подано заяву до Уманського МВ ДВС про відновлення виконавчого провадження в звязку з набранням законної сили постанови Апеляційного суду Черкаської області від 30.01.2018 року, оригінал якої було додано до заяви.

15.02.2018 року стягувачем було направлено до Уманського МВ ДВС заяву в якій він просив надати інформацію щодо стану виконавчого провадження №50020281, оскільки до нього не надходило повідомлень про відновлення даного провадження.

Листом від 19.02.2018 року №2900-5, який отримано ним 05.03.2018 року начальником відділу ОСОБА_6 було повідомлено, що 08.02.2018 року головним державним виконавцем Бойко Т.Д. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, а її копії за вих. №2064-5 направлено сторонам виконавчого провадження та до Уманського міськрайонного суду. Станом на 19.02.2018 року виконавчий лист №22-ц/793/1405/15 від 26.01.2016 року з Уманського міськрайонного суду до Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області не надходив.

13.03.2018 року стягувач повторно звернувся з заявою до Уманського МВ ДВС про надання інформації щодо надходження виконавчого листа із суду та відновлення вищевказаного виконавчого провадження.

23.03.2018 року на адресу стягувача надійшла постанова державного виконавця Бойко Т.Д. про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2018 року у звязку з тим, що станом на 15.03.2018 року Уманським міськрайонним судом не предявлено виконавчий лист №22-ц/793/1405/15 від 26.01.2016 року за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження».

На думку скаржника вищезазначена постанова про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2018 року є незаконною, оскільки Уманським МВ ДВС не вжито протягом місяця з часу його звернення до Уманської ДВС 05.03.2018 року усіх належних і законних заходів до своєчасного і повного виконання судового рішення. Зазначена в постанові Уманської ДВС підстава про те, що Уманським міськрайонним судом не предявлено виконавчий лист №22-ц/793/1405/15 від 26.01.2016 року за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження» не відповідає наступним вимогам закону: ч.2 ст.19, ст.41, ст.129-1 Конституції України, ст.1, ст.18, ч.1,ч.2ст.41 Закону України «Про виконавче провадження»; п.14 Постанови ПВСУ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»; рішенню КС України від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії „Харківобленерго щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України „Про виконавче провадження, а саме п.2.1; практиці Європейського Суду з Прав Людини в рішенні у справі «Immobiliare Saffi v.Italy» від 28.07.1999 року та рішенні Суду у справі «Antoniuk v.Ukraine» від 11.12.2008 року.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити, наголосивши на тривале невиконання Уманської ДВС своїх обовязків щодо виконання судового рішення, що свідчить про умисний характер дій ДВС щодо невиконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 26.01.2016 року.

В судове засідання представник Уманської міської державної виконавчої служби ГТУЮ в Черкаській області та ОСОБА_5 не зявились, причини неявки невідомі, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно.

До суду надішов відзив від 12.04.2018 року Уманської міської державної виконавчої служби ГТУЮ в Черкаській області, в якому просять в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на дотримання п.13 ст. 39, ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» та невиконання своїх обовязків Уманським міськрайонним судом, який протягом 40 днів не надавав до виконавчої служби виконавчий лист.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено наступне.

18 липня 2014 року Уманським міськрайонним судом відкрито провадження в справі №705/3664/14-ц; 2/705/69/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та зобовязанні вчинити певні дії.

30.03.2015 року Уманським міськрайонним судом винесено рішення по даній справі, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

22.12.2015 року Апеляційним судом Черкаської області в справі №22-ц/793/1405/15 розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду від 30.03.2015 року в справі №705/3664/14-ц; 2/705/69/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та зобовязанні вчинити певні дії. Судом апеляційну скаргу задоволено частково та скасовано дане рішення Уманського міськрайсуду і ухвалено нове рішення, яким зобовязано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належною йому нежитловою будівлею магазину промислових та продовольчих товарів, яка розташована на земельній ділянці по вул. Леніна, 60б м.Умань Черкаської області, шляхом перенесення розташованої на орендованій нею земельній ділянці по вул. Леніна, 60в м.Умань тимчасової споруди павільйону-кафе і розміщення цього обєкту відносно належного ОСОБА_1 магазину промислових і продовольчих товарів у відповідності з вимогами п.3.5 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» на відстані не менше 10м.

26.01.2016 року Уманський міськрайонний суд видав виконавчий лист в справі №22-ц/793/1405/15 відповідно до вищевказаного рішення Апеляційного суду Черкаської області від 22.12.2015 року.

04.02.2016 року Уманським міським відділом ДВС ГТУЮ у Черкаській області відкрито виконавче провадження ВП №50020281 згідно з виконавчим листом в справі №22-ц/793/1405/15 відповідно до рішення Апеляційного суду Черкаської області від 22.12.2015 року. Стягувачем в зазначеній постанові вказано ОСОБА_1, а боржником ОСОБА_5

02.09.2016 року згідно з постановою в ВП №5002028 Уманським міським відділом ДВС ГТУЮ у Черкаській області дане виконавче провадження було закінчено відповідно до акту державного виконавця Бойко Т.Д. про повне фактичне виконання рішення суду згідно до якого, усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належною йому нежитловою будівлею магазину промислових та продовольчих товарів, яка розташована на земельній ділянці по вул. Леніна, 60б м.Умань Черкаської області.

В вересні 2016 року ОСОБА_1 оскаржено в суді постанову Уманського міського відділу ДВС від 02.09.2016 року.

21.11.2016 року Уманський міськрайонний суд в справі № 705/5888/16-ц розглянув скаргу ОСОБА_1 на постанову та дії головного державного виконавця Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_4 та постановив ухвалу, якою відмовив в задоволенні скарги повністю.

17.02.2017 року Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області в справі №22-ц/793/301/17 розглянуто скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду від 21.11.2016 року та задоволено її частково. Ухвалу Уманського міськрайонного суду від 21.11.2016 року скасовано та передано справу на новий розгляд до Уманського міськрайонного суду.

В обґрунтування ухвали апеляційний суд зазначив, що: «дане рішення суду не виконано, оскільки візуально вбачається, що відстань між спорудами не становить 10 метрів, тому судом не перевірено чи виконано повністю рішення суду згідно виконавчого листа та суд передчасно дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1

Відсутнє документальне, графічне та схематичне підтвердження того,що рішення є виконаним або ж невиконаним, як було зазначено при складенні акту про те, що станом на 18 серпня 2016 року боржником не виконано рішення суду.

Не має документального підтвердження та фіксації в процесуальних документах обставин існування та демонтажу навісів на момент складання процесуальних документів.

Начальником Уманського РВ Управління ДСНС України в Черкаській області було надано відповідь №673 від 15.09.2016 року з якої вбачається, що виїздом на місце встановлено, що протипожежна відстань між існуючою будівлею магазину промислових і продовольчих товарів ОСОБА_1 по вул. Леніна, 60б м.Умань Черкаської області та будівлею тимчасової споруди (торгового павільйону) ОСОБА_5 по вул. Леніна, 60в м.Умань Черкаської області становить менше 10 м., що є порушенням п.3.25 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» .

26.10.2017 року Уманський міськрайонний суд в справі № 705/5999/16-ц вдруге розглянув скаргу ОСОБА_1 на постанову та дії головного державного виконавця Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_4 та постановив ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Суд визнав неправомірними дії головного державного виконавця Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження в ВП №50020281 згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26.01.2016 року Апеляційним судом Черкаської області. Суд скасував постанову головного державного виконавця Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження в ВП №50020281 згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26.01.2016 року Апеляційним судом Черкаської області.

Не погоджуючись з даною судовою ухвалою від 26.10.2017 року начальник Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_6 оскаржив її до Апеляційного суду Черкаської області.

30.01.2018 року апеляційний суд Черкаської області в справі №22-ц/793/5601/18 розглянув скаргу начальника Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_6на ухвалу Уманського міськрайонного суду від 26.10.2017 року та виніс постанову, якою дану скаргу залишив без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В постанові апеляційний суд зазначив: «Твердження апелянта про те,що в листі РВ Управління ДСНС України в Черкаській області іде мова про відстань між магазином промислових товарів і продовольчих товарів до споруди павільйону кафе, що належить ОСОБА_5 не тієї, що сказано в рішенні суду та виконавчому листі, а до іншої такої самої споруди, яка також належить ОСОБА_5 колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що це є саме та споруда тимчасова споруда (торговий паваільон) за адресою вул.Леніна 60в м.Умань, про яку іде мова в рішенні суду, виконавчому листі та акті державного виконавця від 01.09.2016 року. Доказів того що Уманським РВ Управління ДСНС України в Черкаській області проводились виміри між іншими спорудами, ніж вказані в рішенні суду відсутні».

05.02.2018 року ОСОБА_1 подав до Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області заяву про відновлення виконавчого провадження та оригінал постанови апеляційного суду Черкаської області від 30.01.2018 року в справі №22-ц/793/5601/18.

15.02.2018 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області з заявою про надання інформації про те чи відновлено виконавче провадження, чи надіслано постанову до Уманського міськрайонного суду, чи предявлено для виконання судом виконавчий лист.

14.02.2018 року листом №127 Уманського РВ УДСНС України в Черкаській області повідомлено ОСОБА_1 про розгляд його запиту щодо дотримання вимог нормативних відстаней між будівлями, що знаходяться поруч. В ході розгляду запиту та виїзду встановлено, що протипожежна відстань між будівлею магазину промислових і продовольчих товарів за адресою по вул.Європейська(Леніна), 60б м.Умань Черкаської області та поруч розташованими торговими павільйонами по вул. Леніна, 60в м.Умань Черкаської області становить 1м71см., що є порушенням п.3.1 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень».

19.02.2018 року начальником Уманського міського відділу ДВС ОСОБА_6 листом №2900-5, який доставлено заявнику лише 05.03.2018 року, було повідомлено, що 08.02.2018 року головним державним виконавцем Бойко Т.Д. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, а її копії за вих. №2064-5 направлено сторонам виконавчого провадження та до Уманського міськрайонного суду. Станом на 19.02.2018 року виконавчий лист №22-ц/793/1405/15 від 26.01.2016 року з Уманського міськрайонного суду до Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області не надходив.

Вищезазначена постанова ДВС про відновлення виконавчого провадження до заявника не надходила.

13.03.2018 року ОСОБА_1 втретє звернувся до Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області з заявою про надання інформації про те чи надійшла постанова до Уманського міськрайонного суду про відновлення виконавчого провадження від 08.02.2018 року, чи предявлено для виконання судом виконавчий лист, а в випадку надходження виконавчого листа негайно відкрити виконавче провадження.

15.03.2018 року головним державним виконавцем Бойко Т.Д. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в ВП№50020281 згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26.01.2016 року Апеляційним судом Черкаської області. В постанові зазначено про те, що 08.02.2018 року виконавче провадження в ВП№50020281 відновлено. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання. Станом на 15.03.2018 року Уманським міськрайонним судом не предявлено виконавчий лист №22-ц/793/1405/15 виданий 26.01.2016 року Апеляційним судом Черкаської області за відновленим виконавчим провадженням у строки визначені ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження». Постанова винесена відповідно до п.13ст.39,ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження».

22.03.2018 року листом Уманського міського відділу ДВС №5552-5 ОСОБА_1 повідомлено, що 12.02.2018 року до Уманського міськрайонного суду надійшла постанова про відновлення виконавчого провадження, а 15.03.2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно до листа Уманського міськрайонного суду №6158 від 23.03.2018 року заявнику повідомлено, що постанова про відновлення виконавчого провадження надійшла до Уманського міськрайонного суду 12.02.2018 року, а виконавчий лист в даній справі було надіслано судом до Уманського МВ ДВС 23.03.2018 року.

23.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про надання інформації про те чи надійшла постанова до Уманського міськрайонного суду про відновлення виконавчого провадження від 08.02.2018 року, чи предявлено для виконання судом виконавчий лист, а в випадку надходження виконавчого листа негайно предявити його до виконання.

30.03.2018 року супровідним листом №6256-5 Уманського міського відділу ДВС повернуто до Уманського міськрайонного суду виконавчий лист №22-ц/793/1405/15 виданий 26.01.2016 року Апеляційним судом Черкаської області.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.41 Конституції України передбачено- право приватної власності є непорушним.

Згідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконавче провадження відповідно до ч.1ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» здійснюється з дотриманням таких засад верховенства права, обовязковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості неупередженості та обєктивності, розумності строків виконання судового рішення.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до ч.1, 2 ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження»: У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована встановленному законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Пунктом 14 Постанови ПВСУ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що враховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невідємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI»Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на виконання остаточного судового рішення є окремим елементом права на суд. В рішенні у справі «Immobiliare Saffi v.Italy» від 28.07.1999 року суд вказав, що, коли внутрішнє законодавство держави допускає невиконання остаточного судового рішення на шкоду одній із сторін, право на судовий розгляд стає ілюзорним. Неприпустимо, щоб ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод докладно описувала процедурні гарантії, надані сторонам, такі як публічність, справедливість, ефективність розгляду, і при цьому не забезпечувала виконання судового рішення. Тлумачення ст.6 лише як такої, що гарантує право на доступ до суду та проведення судового розгляду, може призвести до ситуацій, несумісних з принципом верховенства права.

Виконання судового рішення не можна затримувати. Не є виправданням тривалого невиконання остаточного судового рішення розбіжності між національними органами державної влади, незалежно від їх підстав, що перешкоджають руху виконавчого провадження (рішення Суду у справі «Antoniuk v.Ukraine» від 11.12.2008 року).

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз встановлених судом обставин та норм чинного законодавства дає підстави до висновку, що в діях головного державного виконавця Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_4Д при винесенні постанови від 15.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження в ВП№50020281, згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15, не було дотримано вимог ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо обовязку виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Порушуючи засади виконавчого провадження згідно до пунктів 1,2,5,7, ч.1ст.2 даного Закону щодо законності, обовязковості, справедливості, розумності строків виконавчого провадження в період з часу отримання заяви стягувача ОСОБА_1 05.03.2018 року до 08.03.2018 року головним державним виконавцем Бойко Т.Д. не винесено постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня, як це передбачено ч.1ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідачами ОСОБА_7 міським відділом ДВС і головним державним виконавцем Бойко Т.Д не надано суду доказів про вжиття ефективних і своєчасних заходів до своєчасного надходження до Уманського міськрайонного суду постанови про відкриття виконавчого провадження та ефективного контролю надсилання судом виконавчого документу у встановлений Законом (ст..18 ЗУ «Про виконавче провадження» строк.

Як вбачається з листів Уманського міського відділу ДВС №5552-5 від 22.03.2018 року, Уманського міськрайонного суду №6158 від 23.03.2018 року ОСОБА_1 повідомлено, що тільки 12.02.2018 року до Уманського міськрайонного суду надійшла постанова про відновлення виконавчого провадження, незважаючи на те, що кореспонденція між установами суду і ДВС щоденно доставляється курєрами.

Також відповідачами не надано суду доказів про те, що протягом встановленого ч.2 ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження» строку, ними вживались своєчасні, ефективні і в повному обсязі дії і заходи до надходження з суду до Уманського міського відділу ДВС виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 для виконання судового рішення у встановлені Законом строки.

Незважаючи на те, що стягувач ОСОБА_1 після подання 05.03.2018 року заяви про відновлення виконавчого провадження три рази звертався до Уманського міського відділу ДВС (15.02.2018 року, 13.03.2018 року, 23.03.2018 року) з заявами про вжиття заходів для надсилання судом виконавчого листа до ДВС, відповідачі жодного разу не відреагували і не вжили своєчасних, ефктивних заходів і дій до отримання виконавчого листа у відновленому виконавчому провадженні, не повідомили стягувача про його надходження до ДВС та результати виконання судового рішення. Натомість відповідачі обмежились повідомленням стягувачу листом №5552-5 від 22.03.2018 року, який надійшов до нього лише 27.03.2018 року, про направлення 08.02.2018 року постанови про відновлення виконавчого провадження та про його закінчення 15.03.2018 року.

Виходячи з гарантованої ст.129-1 Конституції України норми про те, що судове рішення є обовязковим до виконання, а держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку суд вважає, що відповідачі не забезпечили в даному випадку виконання судового рішення, формально підійшли до виконання своїх обовязків без дотримання конституційного забезпечення виконання судового рішення, підмінивши основне завдання виконавчого провадження - обовязковість виконання, пропущенням строку на предявлення судом виконавчого документу, що призвело до порушення прав стягувача на повне та своєчасне виконання рішення суду та порушення його права власності.

З цих міркувань суд вважає, що вказана в оскаржуваній постанові від 15.03.2018 року, підстава до закінчення виконавчого провадження - п.13 ч.1ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» не залежала від волевиявлення та дій стягувача, не покладає на нього обовязків вчинити юридично значимі дії в певний строк, а відтак не перешкоджає виконавцю виконати свій обовязок та своєчасно вжити конкретні і ефективні заходи до повного і своєчасного виконання судового рішення, що забезпечено вищевказаними конституційними нормами та нормами ч.1ст.2, ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження». Таке повне та своєчасне виконання рішення суду, гарантуватиме стягувачу дотримання його права власності з усіма похідними від нього правами правом на усунення перешкод в користуванні належного йому нерухомого майна будівлею магазину промислових і продовольчих товарів по вул. Леніна, 60б м.Умань Черкаської області.

Вперше виконавче провадження в ВП №50020281 було відкрито Уманським міським відділом ДВС ГТУЮ у Черкаській області 04.02.2016 року.

Відповідачами не надано суду доказів про те, що з часу відкриття даного виконавчого провадження ними вживались конкретні і ефективні заходи до виконання судового рішення Апеляційного суду Черкаської області від 26.01.2016 року.

Суд враховує висновки ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 17.02.2017 року в справі №22-ц/793/301/17, якою розглянуто скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду від 21.11.2016 року, де зазначено: «дане рішення суду не виконано, оскільки візуально вбачається, що відстань між спорудами не становить 10 метрів. Відсутнє документальне, графічне та схематичне підтвердження, того,що рішення є виконаним або ж невиконаним, як було зазначено при складанні акту, про те, що станом на 18серпня 2016 року боржником не виконано рішення суду.

Не має документального підтвердження та фіксації в процесуальних документах обставин існування та демонтажу навісів на момент складання процесуальних документів».

Також суд бере до уваги висновки Апеляційного суду Черкаської області, які знайшли своє відображення в постанові від 30.10.2018 року, де зазначено наступне: «Твердження апелянта про те, що в листі РВ Управління ДСНС України в Черкаській області №673 від 15.09.2016 року та в акті перевірки виконання рішення суду, за участю головного інспектора Уманського РВ ДСНС іде мова про відстань між магазином промислових і продовольчих товарів до споруди павільйону кафе, щоналежить ОСОБА_5 не тієї, що сказана в рішенні суду та виконавчому листі, а до іншої такої самої споруди, яка також належить ОСОБА_5 колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки із матеріалів справи вбачається, що це є саме та споруда - тимчасова споруда /торговий павільйон/ за адресою вул.Леніна 60в, про яку іде мова у рішенні суду, виконавчому листі та в акті державного виконавця від 01.09.2016 року. Доказів того, що Уманським РВ Управління ДСНС України в Черкаській області проводились виміри між іншими спорудами, ніж вказані в рішенні суду - відсутні.».

Суд також приймає до уваги лист №127 від 14.02.2018 року Уманського РВ УДСНС України в Черкаській області, яким ОСОБА_1 повідомлено про розгляд його запиту щодо дотримання вимог нормативних протипожежних відстаней між будівлями що знаходяться поруч за адресою по вул. Європейська (Леніна), 60б і по вул.Європейська (Леніна), 60в м.Умань Черкаської області, яка становить 1м.71см.

З цих підстав суд приходить до висновку, що на даний час рішення Апеляційного суду Черкаської області від 26.01.2016 року по суті не виконано, а відповідачами допущено бездіяльність,якою порушено чисельні конституційні норми, ЗУ «Про виконавче провадження» тапрактику Європейського суду з прав дюдини де заначено, що право на виконання остаточного судового рішення є окремим елементом права на суд. Виконання судового рішення не можна затримувати. Не є виправданням тривалого невиконання остаточного судового рішення розбіжності між національними органами державної влади, незалежно від їх підстав, що перешкоджають руху виконавчого провадження (рішення Суду у справі «Antoniuk v.Ukraine» від 11.12.2008 року).

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованою вимогу скарги ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дій Головного державного виконавця Уманського МВДВС ГТУЮ у Черкаській області Бойко Т.Д. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2018 року у ВП №50020281 згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26.01.2016 року Апеляційним судом Черкаської області,а постанову такою, що повинна бути скасована.

На підставі викладеного, згідно до ч.2 ст.19,ст.41,ст.129-1 Конституції України, ч.1ст.2, ст.18, п.13 ч.1ст.39,ч.1, ч.2ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження», п.14 Постанови ПВСУ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини в рішенні у справі «Immobiliare Saffi v.Italy»від 28.07.1999р., «Antoniuk v.Ukraine» від 11.12.2008р.), ст.ст.76-81,89,258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2018 року у ВП №50020281 згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26.01.2016 року Апеляційним судом Черкаської області.

Скасувати постанову Головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2018 року у ВП №50020281 згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26.01.2016 року Апеляційним судом Черкаської області.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 15днів з дня її проголошення.

Суддя К.Г. Ребрина