Справа № 161/420/16-ц Провадження № 22-ц/773/389/18 Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І.Б.
Категорія: 81 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

представника відповідача ОСОБА_1,

представника особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Горохівського районного нотаріального округу Волошин Сергій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_7 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2016 року ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказують, що в жовтні 2011 року в забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, укладеним між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_5, було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_5 в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1. Умови договору позики виконувались, заборгованість частково була погашена. Однак, 17.01.2013 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волошиним С.А. було вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вважають, що виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що нотаріус вчинив виконавчий напис не перевіривши безспірність існуючої заборгованості. Крім того, ОСОБА_5 не було попередньо надіслано письмову вимогу іпотекодавцям про усунення порушень з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, як це передбачено законом.

Просили визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, витрати, пов'язані з судовим розглядом покласти на відповідача.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2016 року в задоволені позову в даній справі відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_7, який не брав участі у справі та подав через свого представника на дане рішення апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов в даній справі задовольнити. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також посилається на те, що судом неповно з'ясовано фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що він приписаний в даній квартирі, на яку відповідно до оскаржуваного виконавчого напису звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором позики. Крім того зазначає, що нотаріус, який вчиняв виконавчий напис не перевірив безспірність заборгованості, чи належним чином повідомлявся боржник, а також іпотекодавці про погашення заборгованості, вказує, що боржником часткового було повернуто позику, а тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Стверджує, що порушення його прав та інтересів полягають у тому, що виконавчим написом, який оскаржується, звернуто стягнення на квартиру в якій він приписаний, іншого житла він не має, а тому порушується його право на житло.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 слід закрити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.10.2011 року згідно з борговою розпискою ОСОБА_3, ОСОБА_4 отримали від ОСОБА_5 в позику кошти в загальній сумі 400 000 грн. на строк до 27.04.2012 року (а.с. 6).

У забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 27.10.2011 року між ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з іншої сторони було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого ОСОБА_5 в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 9,10).

26.09.2012 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волошиним С.А. вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на предмет іпотеки для задоволення за рахунок його реалізації вимог стягувача ОСОБА_5 в розмірі 400 000 грн. за простроченим кредитом, а також витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 5 200 грн. (а.с. 12).

Постановою головного державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ Воробей О.А. від 01.02.2013 року відкрито виконавче провадження згідно з виконавчим написом № 49 вчиненим приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волошин Сергій Анатолійович, про звернення стягнення на нерухоме майно відповідно до договору іпотеки (а.с. 13).

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом названих норм право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 3 лютого 2016 року у справі №6-885цс15 та від 17 лютого 2016 року у справі №6-76цс16.

Отже, суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб'єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з підстав оскарження рішення суду, апелянт вказує, що квартира на яку звернуто стягнення відповідно до виконавчого напису є єдиним житлом в якому він може проживати, оскільки приписаний в ній та це порушує його право на житло.

Однак в матеріалах справи відсутні докази того, що дана квартира належала на час вчинення виконавчого напису ОСОБА_7 на праві спільної чи часткової власності, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на житло відповідно до якого квартира по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ( а.с.32), які в свою чергу є боржником та іпотекодавцями за договором позики.

Вказуючи про те, що є спадкоємцем після смерті ОСОБА_8, апелянт не подає належних доказів, які б свідчили про прийняття ним спадщини, заведення спадкової справи, наявність або ж відсутність інших спадкоємців.

Стверджуючи, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8 шляхом спільного проживання з нею на день смерті, апелянт не подає жодних належних доказів, щодо місяця проживання та реєстрації спадкодавця на час її смерті.

Сам по собі факт реєстрації та проживання в квартирі, що передана в іпотеку, не свідчить про порушення прав ОСОБА_7, вчиненим виконавчим написом. Право проживання за спірною адресою є похідним правом від прав власника об'єкту нерухомого майна. Власники, якими є позивачі та померла ОСОБА_8 розпорядились своїм правом власника, передавши квартиру в іпотеку з метою виконання грошового зобов'язання перед ОСОБА_10

Апеляційний суд зауважує, що суд має забезпечити додержання основних принципів процесуального права, зокрема, принципу рівності учасників процесу, принципу диспозитивності та щодо реалізації права на звернення до суду в установленому законом порядку всіх учасників розгляду з додержанням правил всіх стадій розгляду. Отже, особа, яка подала апеляційну скаргу, хоча і не брала участі при розгляді справи судом першої інстанції, не може мати привілеїв стосовно реалізації своїх прав в порівнянні з іншими учасниками судового розгляду.

ОСОБА_8, спадкоємцем якої вказує себе ОСОБА_7, за життя не скористалась своїм правом та не оспорила виконавчий напис.

ОСОБА_7 не позбавлений можливості, довівши своє право на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 оспорювати виконавчий напис, пред'явивши відповідний позов до суду.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 не надано суду належних доказів того, що ухвалюючи рішення у даній справі, суд першої інстанції вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Таким чином, з огляду на обставини справи, зміст наведених норм процесуального законодавства, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_7 - ОСОБА_2 розгляду по суті не підлягає, а апеляційне провадження по ній підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 362, 381, 389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_7 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Горохівського районного нотаріального округу Волошин Сергій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: