Справа № 466/9708/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 квітня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретаря судового засідання Романчук М.С.

з участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

встановив :

07.12.2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у неповнолітньому віці, постійно проживав на території України за адресою: м. Львів, вул. Мурована 9, станом на 24 серпня 1991 року, разом із матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2018 року, дана справа передана для розгляду судді Глинській Д.Б.

Суддя Глинська Д.Б. від 27.02.2018 року подала заяву про самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

У звязку з вищенаведеним, після дослідження даної цивільної справи, заявила самовідвід, так як 21 грудня 2016 року виносила рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно розпорядження «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 02.03.2018 року № 22, дана справа передана для розгляду судді Федоровій О.Ф.

В обґрунтування заявлених вимог про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначає, що він народився 08 липня 1991 року у м. Львові в Українській Радянській Соціалістичній Республіці та до 20.09.1991 року постійно проживав разом із матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України за адресою: м. Львів, вул. Мурована 9..

У жовтні 2016 року він звернувся із письмовою заявою в Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області щодо належності до громадянства України.

Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області надало інформаційного листа №02-02/20073 від 18.10.2015 року, в якому повідомило, що провело перевірку, в результаті якої було встановлено, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований з 06 серпня 1991 року за адресою: м. Львів, вул. Мурована,9 та знятий з реєстраційного обліку 20 вересня 1991 року, згідно з довідкою, яка видана ЛКП «Північне 411» № 1613 від 22.06.2017 року. Його мати ОСОБА_3В, ІНФОРМАЦІЯ_2, також була зареєстрована за вищевказаною адресою з 13 липня 1990 року та знята з реєстраційного обліку 20 вересня 1991 року.

До початку розгляду справи подав письмові пояснення до вимог про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та просить встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року, постійно проживав на території України за адресою: м. Львів, вул. Мурована 9, разом із матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав свої вимоги та просив встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року, постійно проживав на території України за адресою: м. Львів, вул. Мурована 9, разом із матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_2, підтримала вимоги про встановлення юридичного факту та просила встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року, постійно проживав на території України за адресою: м. Львів, вул. Мурована 9, разом із матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судове засідання представник заінтересованої особи Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи ГУ ДМС України у Львівській області - ОСОБА_4, подала 20.03.2018 року заяву про розгляд справи без її участі, також у заяві зазначає, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.30).

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які підтвердили факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року, постійно проживав на території України за адресою: м. Львів, вул. Мурована 9, разом із матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1, представника заявника адвоката ОСОБА_2, допитав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить наступного.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення належить задовольнити з таких підстав.

Судом встановлені обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - народився у м. Львові, батьками якого є ОСОБА_6, українець та ОСОБА_3, українка, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-СГ № 423819, виданого 01 серпня 1991 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 5680 (а.с.5).

З листа ГУ ДМС України у Львівській області № 02-02/20073 від 18 жовтня 2015 року вбачається, що за обліками відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, був зареєстрований з 06 серпня 1991 року за адресою: м. Львів, вул. Мурована,9 (в/б) та знятий з реєстраційного обліку 20 вересня 1991 року, та згідно довідки виданої ЛКП «Північне - 411» № 2620 від 10.08.2016 року, мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, була зареєстрована за вищевказаною адресою з 13 липня 1990 року та знята з реєстраційного обліку 20 вересня 1991 року (а.с.7-9).

Згідно довідки ЛКП «Північне - 411» № 1613 від 22.06.2017 року підтверджено факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою м. Львів вул. Мурована,9 в неповнолітньому віці на теріторії України станом на 24 серпня 1991 року, разом із матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6)..

Також судом досліджено рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2017 року (досліджено в матеріалах цивільної справи 466/10061/16-ц (а.с.18-20) за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, яким встановлено факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з з 06 серпня 1991 року по 20 вересня 1991 року проживали на теріторії України, а саме у м. Львові по вул. Мурована, 9.

Відповідно ст.82 ЦПК України

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таки чином заявник разом із заявою про встановлення факту, що має бридичне значення подав докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він вже звертався із подібною заявою, проте не зміг належним чином та обгрунтовано довести свої вимоги.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Як зазначає заявник в письмових поясненнях до заяви так і в своїх поясненнях наданих суду, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно йому для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство», приведення у відповідність документів та в подальшому для отримання громадянства України та оформлення паспорта громадянина України, та іншої можливості у нього не має.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" ( 1543-12 ), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу: Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в

Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року, постійно проживав на території України за адресою: м. Львів, вул. Мурована 9, разом із матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 про встановлення фактів, що має юридичне значення є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258,263,293,294, 315, 354, 355 ЦПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_1 ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у неповнолітньому віці, станом на 24 серпня 1991 року, постійно проживав на території України за адресою: м. Львів, вул. Мурована 9, разом із матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Апеляційного суду Львівської області.

Повний текст рішення виготовлено 23 квітня 2018 року

Суддя ОСОБА_7