Постанова

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 361/3094/15-ц

провадження № 61-700св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року у складі судді Петришин Н. М. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2015 року у складі колегії суддів: Дмитрієвої Л. Д., Мельника Я. С., Олійника В. І.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 30 жовтня 2014 року, близько 13 год.

30 хв., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався зі швидкістю близько

60 км/год., на 28-му км. автодороги «Київ-Суми», порушив вимоги пунктів

2.3 «б», 2.9 «б» Правил дорожнього руху України, і внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Fiat», моделі «Doblo», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 06 лютого

2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

На час звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом ТДВ «СК «Альфа-Гарант», незважаючи на те, що позивач повідомив про настання страхового випадку, не виплатило страхового відшкодування.

Відповідно до звіту від 15 грудня 2014 року № 231-Я, складеного оцінювачем ОСОБА_3, проведеного ТОВ «Український експертний центр «Експерт-Сервіс», вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля марки «Fiat», моделі «Doblo», державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, станом на дату проведення оцінки становить - 87 005,46 грн.

Однак на час звернення до суду з цим позовом розмір матеріальної шкоди у звʼязку з падінням в Україні курсу гривні, значно збільшився та відповідно до звіту від 02 квітня 2015 року № 231/1-Я вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, станом на 02 квітня 2015 року становить - 104 442,46 грн. Вартість проведення оцінки (звіту) становить - 200,00 грн, а всього разом - 104 642,46 грн.

Внаслідок пошкодження транспортного засобу позивачу спричинена моральна (немайнова) шкода, яка полягає у сильних душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звʼязку із пошкодженням автомобіля, зокрема, душевних страждань позивачу завдано у звʼязку з тим, що протягом майже шести місяців не має транспортного засобу та не може здійснювати у звʼязку з цим свої заплановані поїздки. Окрім цього, додаткових душевних страждань позивач зазнав у звʼязку з невиплатою у добровільному порядку страхового відшкодування страховою компанією, та різниці в сумі ОСОБА_2, що є неприпустимим. Моральну (немайнову) шкоду ОСОБА_1 оцінює в розмірі - 10 000,00 грн.

ОСОБА_1 неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно у своїх вимогах просив стягнути з ОСОБА_2 32 089,65 грн у відшкодування майнової шкоди, та 5 000,00 грн у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки; стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 26 499,71 грн у відшкодування майнової шкоди, та 5 000,00 грн у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки; сягнути з ОСОБА_2 та ТДВ «СК «Альфа-Гарант» солідарно здійснені судові витрати, а саме: судовий збір, який сплачений за подання позовної заяви у розмірі 1 050,00 грн та

100,00 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі - 6 000,00 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від

21 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн та понесені судові витрати в розмірі 36,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ухвалено з урахуванням конкретних обставини справи, ступеню порушення життєвих стосунків позивача, порушення нормального укладу життя позивача, потреби у додаткових зусиллях для організації життя у звʼязку з відсутністю можливості пересуватися на пошкодженому автомобілі.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог мотивовано тим, що позивачем не було надано доказів того, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, перевищує суму страхового відшкодування.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року залишено без змін.

15 січня 2016 року ОСОБА_1 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через засоби поштового звʼязку направлено касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2

32 089,65 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 5 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 26 499,71 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 5 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення попередніх інстанцій в частині відмови в стягненні з відповідачів матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є незаконними та необґрунтованими, винесеними з неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не застосували закон, який в даному випадку підлягав застосуванню, та, окрім цього, винесені з грубим порушенням норм процесуального права і без врахування роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у постанові від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2016 року справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2015 року призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядається спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У січні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року переглядалося в апеляційному порядку в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В частині стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн, судового збору в розмірі 36,80 грн та відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6 000, грн, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня

2015 року в апеляційному порядку не переглядалося, а тому Верховним Судом не перевіряється.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним нормам процесуального права судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог не відповідають.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2014 року, близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався зі швидкістю близько 60 км/год.,

на 28-му км. автодороги «Київ-Суми», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху став себе погано почувати, але продовжував рух далі, перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і уваги, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Fiat», моделі «Doblo», державний номерний знак

НОМЕР_2, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 2.9 «б» Правил дорожнього руху України.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 06 лютого

2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 02 червня 2015 року постанову Дарницького районного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року скасовано.

Судом апеляційної інстанції зроблено висновок про те, що під час вивченням матеріалів адміністративної справи встановлено, що місцевим судом у відповідності до вимог статей 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та обʼєктивно досліджено обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а тому, суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Автомобіль марки «Fiat», моделі «Doblo», державний номерний знак

НОМЕР_2, належить на праві власності ОСОБА_1 та внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження.

Згідно полісу обовʼязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0550769, укладеним між ОСОБА_2 та ТДВ «СК Альфа-Гарант», цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн, франшиза - 00,00 грн.

03 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК«Альфа-Гарант» із повідомленням про дану дорожньо-транспортну пригоду.

ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування 26 лютого 2015 року.

Згідно розрахунку страхового відшкодування, розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 72 873,40 грн.

Вартість залишків транспортного засобу у разі конструктивного знищення становить 49 373,11 грн.

ТДВ «Альфа-Гарант» дійшла висновку про конструктивне знищення транспортного засобу, а тому виплатила суму страхового відшкодування в розмірі 23 500,29 грн (72 873,40 грн (ринкова вартість автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди) - 49 373,11 грн (вартість залишків автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди). Про що складено страховий акт від 18 червня 2015 року № ЦВ/14/1520.

У відповідності до частини першої статті 1166, частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдану майну фізичної особи джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положення цієї статті кореспондується з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування», за змістом якої договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 30.1 статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пункту 30.2 статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Розрахунок страхового відшкодування ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснений на підставі звіту від 14 листопада 2014 року № 9723 виконаним

ТОВ «Експертум-АВЕ».

Згідно розрахунку страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) становить 152 815,90 грн, вартість деталей, що замінюються, без врахування зносу становить 131 332,13 грн, вартість деталей, що замінюються, з врахуванням зносу становить 39 399,64 грн, вартість ремонтних робіт становить

16 183,60 грн, вартість матеріалів, що використовуються для відновлювального ремонту становить 5 300,17 грн.

Згідно розрахунку страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) становить 60 883,41 грн, розмір матеріального збитку становить 72 873,40 грн.

Визначаючи розмір страхового відшкодування в сумі 23 500,29 грн,

ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виходила із повного конструктивного знищення автомобіля, вартість якого після ДТП (вартість залишків) становить 49 373,11 грн.

Однак такі дії ТДВ «СК «Альфа-Гарант» суперечать пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чим порушено права потерпілого.

Зважаючи на вищевикладене з ТДВ «СК Альфа-Гарант» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 26 499,71 грн страхового відшкодування в межах визначеного ліміту полісом обовʼязквого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

№ АІ/0550769 суми страхового відшкодування за завдання шкоди майну третій особі з урахуванням вже виплаченої суми в розмірі 23 500,29 грн.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Ураховуючи наведене та те, що сума страхового відшкодування становить 72 873,40 грн, ліміт страхового відшкодування визначеного полісом становить 50 000 грн, а тому відповідно до положень статті 1194 ЦК України різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 22 873,40 грн підлягає стягненню з ОСОБА_2

Статтею 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Судом не встановлено, що ОСОБА_1 у результаті ДТП зазнав ушкодження здоров'я, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» задоволенню не підлягають.

Частинами 1, 3 статті 412 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).

Таким чином, ураховуючи часткове задоволення касаційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції та часткове задоволення позовних вимог, з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 331,20 грн, за подачу апеляційної скарги у розмірі 632,50 грн та за подання позовної заяви у розмірі 556,60 грн.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 331,20 грн, за подачу апеляційної скарги у розмірі 632,50 грн та за подання позовної заяви у розмірі

278,30 грн.

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 26 499,71 грн у відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 22 873,40 грн у відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 331,20 грн, за подачу апеляційної скарги у розмірі 632,50 грн та за подання позовної заяви у розмірі 556,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі

331,20 грн, за подачу апеляційної скарги у розмірі 632,50 грн та за подання позовної заяви у розмірі 278,30 грн.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2015 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2015 року у відповідних частинах втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. І. Крат
В. П. Курило