АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/2391/17 22-ц/774/471/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 213/2391/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк",

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2017 року, яка постановлена суддею Мазуренко В.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2017 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою цього ж суду від 19 жовтня 2017 року зазначена позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду від 06 вересня 2017 року.

В апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що на виконання вимог ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2017 року позивачем було направлено лист-відповідь, а зі змісту позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що вона повністю відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Бродька А.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод усі судові процедури повинні бути справедливими.

Так, статтею 119 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день подання позову до суду та на дату постановлення оскаржуваної ухвали) встановлена форма і зміст позовної заяви, а статтею 121 ЦПК України - підстави для залишення її без руху.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у п. 7 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, якщо заява не відповідає вимогам статтей 119, 120 ЦПК України, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Якщо порушення правил ст. 119, 120 ЦПК України виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Враховуючи положення ч. 1, 2 ст. 121 та п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день подання позову до суду та на дату постановлення оскаржуваної ухвали) повернення (залишення без розгляду) заяви з тих підстав, що позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Відповідно до положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день подання позову до суду та на дату постановлення оскаржуваної ухвали) кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день подання позову до суду та на дату постановлення оскаржуваної ухвали) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, враховуючи норми ст. 27, 31 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день подання позову до суду та на дату постановлення оскаржуваної ухвали), позивач самостійно визначає предмет та підстави позову і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Колегія суддів також враховує, що суд зобов'язаний розглядати справу в межах заявлених позовних вимог і не може вказувати позивачу про те, які саме обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги повинні бути зазначені в позовній заяві.

Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» 12.09.2017 року подав суду першої інстації заяву у відповідь на ухвалу про залишення позовної заяви без руху, до якої було надано позовну заяву в новій редакції, довідку про зміну умов кредитування, розрахунок заборгованості копію витягу з тарифу, виписку по рахунку.

Отже, уточнена позовна заява за своїм змістом відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день подання позову до суду та на дату постановлення оскаржуваної ухвали), а тому підстави для її залишення без руху у суду першої інстанції були відсутні.

Зважаючи на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» при поданні позову були дотримані вимоги ст. 119 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день подання позову до суду та на дату постановлення оскаржуваної ухвали) щодо змісту позовних вимог та викладу обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, залишення судом першої інстанції позовної заяви без руху, а в подальшому без розгляду, на думку колегії суддів фактично є відмовою в судовому захисті та порушенням вимог ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод щодо доступу до правосуддя.

За таких обставин, на думку колегії суддів, залишення без розгляду позовної заяви з підстав невиконання вищенаведених вказівок суду, не відповідає вимогам закону, й позбавляє ПАТ КБ «ПриватБанк» права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Європейської Конвенції прав людини.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції від 19 жовтня 2017 року - скасуванню з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2017 року - скасувати та направити матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: