Справа № 535/309/18
Провадження № 2/535/169/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Якименко Т.О., при секретарі - Балала Л.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області в якому просить визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності за кожним по ? частці земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 30.01.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_8. Крім того, за позивачкою ОСОБА_1 просять визнати право власності ще на 1/4 частину вказаної земельної ділянки, спадкоємцем якої став син - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, котрий прийняв спадщину, але за життя не оформив своїх спадкових прав.

Позивачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Позивачі надали суду письмові заяви, в яких заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять справу розглянути без їх участі.

Відповідач - Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивачів визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

01 жовтня 1983 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, видане Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 01.10.1983 року), в якому у подружжя народилося троє дітей: син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Факт споріднених відносин дітей з ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим повторно відділом РАЦС РС Котелевського РУЮ у Полтавській області 19.01.2015 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, видане повторно відділом РАГС Котелевського РУЮ Полтавської області 13.12.2001 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, видане Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 15.06.1990 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 видане повторно відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області 31.01.2011 року.

Відповідно до довідки за № 845, виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 31.01.2018 року вбачається, що гр.ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. При цьому на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_6 року з гр. ОСОБА_4 за вищевказаною адресою були зареєстровані: дружина - ОСОБА_1, син - ОСОБА_5, син - ОСОБА_3, син - ОСОБА_2.

Оскільки спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_6 року, тобто до 01.01.2004 року, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, на підставі ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР позивачка ОСОБА_1, як дружина спадкодавця, та діти: ОСОБА_5, син - ОСОБА_3, син - ОСОБА_2, вважаються такими, що прийняли спадщину по ? частці, кожен, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_4.

Проте ні дружина, ні діти спадкодавця належним чином не оформили своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер один із синів - ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 видане виконкомом Котелевської селищної Ради народних депутатів 02.03.1997 року.

Відповідно до довідки за № 1290, виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 27.02.2018 року вбачається, що гр. ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. При цьому на час відкриття спадщини 27 лютого 1997 року з гр. ОСОБА_5 за вищевказаною адресою були зареєстровані: мати - ОСОБА_1, брат - ОСОБА_3, брат - ОСОБА_2.

Таким чином, на підставі ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР позивачка ОСОБА_1, як мати спадкодавця, вважається такою, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_5.

На даний час у провадженні Котелевської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 30/2018 на майно ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, і єдиними спадкоємцями першої черги після його смерті стали в рівних частках, по ? частці, кожен, дружина та троє дітей.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_4 складається з земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 30.01.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_8.

Крім того, у провадженні Котелевської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 31/2018 на майно ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, і єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті є мати - ОСОБА_1.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_5 складається з ? частки земельної ділянки площею 6,29 га, яка належала ОСОБА_4, спадкоємцем якого на 1/4 частки став син - ОСОБА_5, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Відповідно до листа за №65/169-18, наданого відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 02.03.2018 року, за результатами розгляду нотаріального запиту № 161/02-14 від 28.02.2018 року щодо надання Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, було повідомлено, що земельна ділянка площею 6,29 га, що знаходиться на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала ОСОБА_4 до Національної кадастрової системи не занесена, тому потрібно проводити дії з Державної реєстрації земельної ділянки.

У зв'язку з вищевикладеним, державний нотаріус Котелевської державної нотаріальної контори, відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, оскільки спадкоємцями не надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 235/02-31, № 236/02-31 від 21.03.2018 року.

Відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцеві, присвоєння їй кадастрового номера, позбавляє позивачів можливості, як спадкоємців, отримати у спадщину вказане спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно з ч.9 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що оскільки ОСОБА_4 мав право та отримав у приватну власність земельну ділянку з додержанням відповідно до діючого на той час законодавства документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно, а тому відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей щодо даної земельної ділянки не може слугувати підставою для позбавлення позивачів права щодо оформлення своїх спадкових прав на цю землю в судовому порядку.

Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачам відомі та зрозумілі.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264-268, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст. 81 Земельного кодексу України, Законом України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом право власності на ? частку земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 30.01.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_8.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право власності на ? частку земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 30.01.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_8.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, в порядку спадкування за законом право власності на ? частку земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 30.01.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_8.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, в порядку спадкування за законом право власності на ? частку земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 30.01.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_8, спадкоємцем якого на 1/4 частки став син - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя