Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №330/2128/17 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.А.
Провадження № 22-ц/778/1281/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору б/н від 02 червня 2011 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість 59473,94 грн., яка складається з наступного:

- 3741,64 грн. - заборгованість за кредитом;

- 49124,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3300 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до умов кредитного договору:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 2808,28 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 02 червня 2011 року у розмірі 59473,94 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 червня 2011 року станом на 31.08.2017 року в сумі 54065 гривень 66 копійок, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в сумі 3741 гривень 64 копійок, заборгованості нарахованими відсотками за користування кредитом в сумі 49124 гривень 02 копійки, нарахованої пені в сумі 1200 гривні 00 копійок.

Вимоги банку про стягнення штрафу в сумі 3308 гривень 28 копійок залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у сумі 1600 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 березня 2018 апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 березня справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для застосування строку позовної давності пені, та відсутності підстав для стягнення штрафу.

Колегія судді погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.06.2011 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Укладення кредиту відповідач підтвердив підписанням анкети-заяви позичальника (а.с.6). З анкети-заяви вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач виявив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна" та особистим підписом засвідчила (в), що "Я згодна (єн) з тим, що ця заява, разом із пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...".

З долученої до матеріалів позовної заяви довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3% (36% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сторонами при укладанні договору були обговорені всі істотні умови. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії (а.с.7-31).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.06.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, внаслідок порушення зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2017 року має заборгованість 3741 гривні 64 копійки заборгованість за кредитом, 49124 гривні 02 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності (а.с. 50).

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 02 червня 2011 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 (а.с.4) та виписки по рахунку (а.с.84-88) відповідач неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких було внесено 12 грудня 2014 року. Позивач звернувся до суду з позовом 30 вересня 2017 року тобто до спливу строку позовної давності.

Також, судом першої інстанції вірно застосовано до заборгованості за пенею в сумі 3300 гривень строк позовної давності в один рік згідно з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України та визначено, що заборгованість за пенею, яка підлягає стягненню в межах позовної давності становить 1200 гривень 00 копійок.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 Цивільного кодексу України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Судом першої інстанції також встановлено та не спростовано сторонами, що умовами кредитного договору передбачено однаковість підстав застосування штрафу та пені як виду цивільно-правової відповідальності боржника за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неприпустимість одночасного застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором штрафу та пені та обґрунтовано відмовив в задоволенні позову в частині стягнення штрафів.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з розрахунком заборгованості не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Матеріали справи містять виписку з банківського рахунку та розрахунок заборгованості, які є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий. Суми зазначені в квитанціях про погашення кредиту враховані позивачем в розрахунку заборгованості за кредитом.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 квітня 2018 року.

Головуючий

Судді: