Справа № 353/193/18
Провадження № 2/353/156/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Бойка В.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовував тим, що за вказаною адресою йому та його дружині ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві власності по 1/2 частині кожному належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належе їй на день смерті майно. Позивач прийняв спадщину за законом після смерті дружини, оскільки постійно проживав разом з нею, вели спільно господарство, обробляли земельну ділянку, підтримує господарство, сплачує всі необхідні платежі, хоронив дружину і надалі проживає у спадковому будинку. Позивач бажає оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку будинковолодіння після смерті дружини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в т.ч.: на належну йому 1/2 частку домоволодіння та на 1/2 частку цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності.

Представник відповідача - Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення поову та просив справу розглядати без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 6 Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 17/02-11 від 26.01.2018 року станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_1 (позивач), який був головою двору, ОСОБА_2 (дружина) значилось господарство особовий рахунок НОМЕР_2, яке є колгоспним двором, розташоване в с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 11). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 06.11.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані у період з 1980 року по 1985 рік (а.с. 5-8).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (дружина) в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії актового запису про шлюб № 4 від 01.02.1958 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 35).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (дружина) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_2, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_1 (позивач) прийняв спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_2, оскільки вступив в управління спадковим майном, проводив похорон померлої дружини, проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 34/02-11 від 02.02.2018 року (а.с. 10).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 19/2018 від 05.02.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті ОСОБА_2 (а.с. 24-36), з якої вбачається, що позивач є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає.

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по АДРЕСА_1, т.ч.: на належну йому 1/2 частку домоволодіння та на 1/2 частку цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими буділями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, які залишились після смерті дружини ОСОБА_2, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. за № 91/02-31 від 09.02.2018 року (а.с. 14).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 436,81 грн.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі: на належну йому 1/2 частку домоволодіння та на 1/2 частку цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителю с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, сплачений ним по квитанції № 66.49.1/11670890 від 19.02.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 436 (Чотириста тридцять шість) гривень 81 копійка.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак