Провадження№2/235/785/18
Справа №235/1057/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про зміну розміру аліментів та стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів.В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.11.1993 року по 07.11.2011 року. Від спільного життя мають двох дітей: доньку Ксенію, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 24.03.2011 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку або доходу, починаючи з 24.02.2011 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. По досягненню донькою повноліття 08.02.2014 року, стягнення аліментів на її утримання було припинено, а на сина стали стягувати 1/6 частину його доходу. Інших осіб на утриманні у відповідача немає. Вважає, що на одну дитину відповідач повинен сплачувати 1/4 частину доходу, що передбачено законодавством. Крім того, внаслідок неналежного виконання відповідачем рішення суду по сплаті аліментів, згідно довідки-розрахунку державного виконавця Покровського відділу ДВС заборгованість за період з 24.02.2011 року по 31.12.2017 року складає 104191,35грн. В зв»язку з чим вона має право на стягнення пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що в загальній сумі становить 33558,57грн. Позивачка просить збільшити розмір стягнутих аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/6 до 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, та стягнути з відповідача на свою користь неустойку ( пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 24.02.2011 року по 31.12.2017 року в сумі 33558,57грн.

Позивачка, згідно наданої письмової заяви, підтримує заявлені вимоги в повному обсязі, просить справу слухати у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. ( а. с. 32)

Відповідач ОСОБА_2, згідно наданої письмової заяви, визнає заявлені вимоги в повному обсязі, просить справу слухати у його відсутність та задовольнити позовні вимоги (а. с. 33).

Представник 3 особи- Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з»явився, згідно наданого клопотання просять розглядати справу без участі їх представника (а.с.40).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27.11.1993 року по 07.11.2011 року ( а. с. 11,13).

Від спільного життя мають неповнолітню дитину- Корнієнко ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.03.2011 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки Ксенії., ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів. (а. с. 14).

Судом встановлено, що найстарша донька сторін 08.02.2014 року досягла повноліття, та з ОСОБА_2 продовжено стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки усіх видів доходів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;5) інші обставини, що мають істотне значення .

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року та ст.161 ЦПК України розмір аліментів на одну дитину становить одна чверть, на двох дітей - одна третина, на трьох і більше дітей - половина заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи, що в теперішній час у відповідача відбулися зміни в аліментних зобов»язаннях, він сплачує аліменти на одну дитину в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального стану суду не надано, а також той факт, що позовні вимоги визнані відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру стягнутих аліментів з 1/6 на 1/4 частину.

Разом з тим, в даному випадку суд вважає, що мінімальний розмір аліментів повинен бути встановлений не менше 30% прожиткового мінімуму, оскільки до Постанови ПВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Позивачкою же в даному випадку не ставиться питання про зміну способу стягнення аліментів, а заявляються позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, які були стягнуті рішенням суду від 24.03.2011 року, в якому визначений мінімальний розмір аліментів, відповідно діючого на той час законодавства не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що початок сплати аліментів у новому розмірі відраховується з дня набрання даним рішенням законної сили.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені, суд виходить з наступного: як вбачається з матеріалів справи на виконанні Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходяться виконавчий лист № 2-760 від 24.03.2011 року, виданого Красноармійським міськрайонним судом, згідно якого ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки Ксенії., ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.19).

Згідно довідки-розрахунку від 24.01.2018 року, наданої Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2-760 від 24.03.2011 року за період з 24.02.2011 року по 31.12.2017 року складає 104191,35грн. ( а. с. 19-20).

Частиною 1 ст.196 СК України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України « Про виконавче провадження». Зазначеною нормою передбачено,що розмір заборгованості за аліментами визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку ( доходу), одержаного боржником за ч ас, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

Враховуючи відомості про наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів, зазначених в довідках, наданих до матеріалів справи, суд вважає, що позивачка має право на стягнення пені за несвоєчасно сплачені аліменти за виконавчим листом на утримання дитини за період з 24.02.2011 року по 31.12.2017 року, яка нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки ( пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць).

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року по справі № 6-94 цс 15.

Виходячи із даних щомісячної заборгованості аліментів, наданих державним виконавцем за місцем виконання рішення, позивачем наданий розрахунок пені, який перевірений судом, та сума пені нарахована, згідно діючого законодавства.

Отже, розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки за прострочення сплати аліментів за період з 24.02.2011 року по 31.12.2017 року становить 33558,57грн.

Відповідачем, згідно його заяви, позовні вимоги визнані у повному обсязі.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно розяснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов в частині, визнаній відповідачем, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати- судовий збір за двома позовними вимогами у розмірі 1040,38грн. (704,80+335,58).

На підставі викладеного, керуючись ст. 182,184,192, 196,197 Сімейного Кодексу України, п.23 Постанови ПВС України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12,13 ,18, 141, 206, 229, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про зміну розміру аліментів та стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів- задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1, на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.03.2011 року у справі №2-760/2011 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1/6 на 1/4 частину усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили до повноліття дитини, тобто до 07.04.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН НОМЕР_2, мешкає: Донецька обл. Покровський район, смт.Красний Лиман, вул.Зоря, буд.9, пеню за несвоєчасну сплату аліментів за рішенням суду від 24.03.2011 року за період з 24.02.2011 року по 31.12.2017 рокуу розмірі 33558,57 грн. (тридцять три тисячі п»ятсот п»ятдесят вісім грн.57коп.)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 1040,38грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.04.2018 року.

Суддя: