Справа № 128/309/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Тиврівської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку. В шлюбі у сторін народилася донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу вихованням дочки не займається, не забезпечує, не піклується, не приймає будь - якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, життям дитини не цікавиться, всі питання щодо виховання дочки позивач вирішує самостійно опікується дитиною, виховує та утримує її.

Для загального розвитку дитини та з метою її оздоровлення, позивач має можливість вивезти дочку на відпочинок за кордон, забезпечуючи відповідний належний рівень оздоровлення та проживання. Для виїзду дитини за кордон потрібна письмова нотаріально посвідчена згода батька. Однак, отримати вказану заяву позивач не має можливості, оскільки відповідач відмовляється її надати.

Позивач зверталася до відповідача письмово, телеграмою з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, однак в добровільному порядку відповідач не дає такої згоди.

За наведених обставин, позивач звертається до суду з позовом, в якому просить надати дозвіл для виготовлення проїзних документів дитині для виїзду за кордон та надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, змін та доповнень не має, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Тиврівської районної державної адміністрації в підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність.

Відзив на позовну заяву позивача відповідачем у встановлений судом строк не подавався, а тому відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено по справі, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.09.2016 року розірвано шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1; в шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_3 (а.с. 11).

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дитина ОСОБА_3 народилася в м. Камарате, округ Лоуреш, країна Португалія (а.с. 8 - зворот).

На даний час позивач разом з дочкою проживають без реєстрації в смт. Сутиски, Тиврівського району Вінницької області (а.с. 10).

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що для загального розвитку дитини та з метою її оздоровлення, позивач має можливість вивезти дочку на відпочинок за кордон, забезпечуючи відповідний належний рівень оздоровлення та проживання (а.с.8 - 9, 20).

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Позивач зверталася до відповідача з відповідним повідомленням про явку до нотаріуса щодо нотаріального посвідчення дозволу на виїзд дитини за кордон (а.с.12), однак вказане повідомлення було проігноровано відповідачем.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування за кордоном, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виготовлення проїзних документів дитині для виїзду за кордон та надання дозволу на виїзд неповнолітньої ОСОБА_3 за кордон без згоди батька.

На підставі викладеного, керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст. 150, 154 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 200, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Надати дозвіл на виїзд дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові виїзди за межі державного кордону України до країн США, Англії, Єгипту, Португалії, Туреччини, Чорногорії, які передбачаються з 20.05.2018 року по 01.09.2022 року, у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Вінницької області шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: