Справа № 630/100/18
Провадження № 2/630/115/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи від дня подання позову і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала, що з 06 листопада 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який було розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3, який наразі проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. На сьогоднішній день вона не має можливості самостійно утримувати сина, а відповідач на її прохання надає дуже малу допомогу, через що вони не можуть дійти згоди про добровільну сплату аліментів. Оскільки відповідач офіційно не працює, вона вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ухвалою суду від 14 березня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін суд заслуховує усні пояснення сторін та досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заява по суті справи.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив, в якому вказав, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 частково та згоден сплачувати аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно. У відзиві відповідач ОСОБА_2 підтвердив проживання з позивачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син ОСОБА_3, який нині проживає з матір'ю. Матеріальну допомогу на утримання сина він надає шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок , відкритий ним особисто на ім'я сина в листопаді 2017 року. Але він, ОСОБА_2, не згоден з тими витратами на утримання сина, які вказана ОСОБА_1 у позовній заяві, оскільки на їх підтвердження не надано жодного доказу.

В судове засідання сторони не з'явились та про причини свої неявки не повідомили, тому суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих ними доказів.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

Сторони з 06 листопада 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі та у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 12 жовтня 2010 року, виданого відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В теперішній час батьки дитини проживають окремо один від одного, але дитина проживає разом з матір'ю, позивачем у справі, що підтверджується актом квартального комітету № 20-А від 23 лютого 2018 року та визнається відповідачем. Отже, дитина перебуває на утриманні матері, позивача в даній справі.

Відповідач ОСОБА_2 стверджує, що з листопада 2017 року надає матеріальну допомогу на утримання сина. На підтвердження цього він надав платіжні доручення про безготівкове перерахування грошових коштів в наступних розмірах: листопад 2017 року - 1101,01 грн., грудень 2017 року - 800,00 грн., січень 2018 року - 850,00 грн., лютий 2018 року - 1000,00 грн., березень 2018 року - 800,00 грн. Вказані грошові кошти були перераховані відповідачем на банківську карту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відкриту на ім'я дитини, ОСОБА_3.

Аналізуючи надані відповідачем докази, суд приходить до висновку про наявність у нього фінансової можливості сплачувати аліменти у розмірі, який перевищує 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З іншого боку, такі докази не підтверджують сплату відповідачем аліментів у добровільному порядку саме на користь позивача, тобто матері з якою проживає дитина. Фактично грошові кошти сплачені відповідачем на картковий рахунок, відкритий на ім'я дитини, та відсутні докази, які б підтверджувати можливість використання позивачем таких коштів на утримання дитини.

На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому суд задовольняє позов і стягує з нього аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1200,00 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, та платника аліментів, який є працездатною людиною та не має на утриманні інших дітей.

В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази того, що дитина потребує утримання саме в такому розмірі, як вказано у позовній заяві.

Задовольняючи позовні вимоги, суд одночасно стягує з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 10-13, 81, 82, 141, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний № НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_1, аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1200,00 грн. щомісяця, починаючи з 23 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (р/р: 0001, одержувач: ГУК у м. Києві, , банк ГУДКС України в м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10 квітня 2018 року.

Суддя О. О. Малихін