Справа № 297/235/18
10 квітня 2018 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Фейір О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житлом, а саме будинком № 36 по вул. Пушкіна в м. Берегово.
Позовні вимоги мотивовано тим, що вищевказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності в цілому. В будинку, крім сімї ОСОБА_1, зареєстрований також і відповідач ОСОБА_2, колишній чоловік дочки позивача. Рішенням Берегівського районного суду від 20.04.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та дочкою позивача ОСОБА_3 було розірвано і вже з травня 2015 року відповідач в будинку не проживає, його місце перебування не відоме. Оскільки відповідач самостійно не знявся з реєстрації місця проживання в будинку за вказаною адресою, що впливає на розмір комунальних послуг та завдає інші незручності позивачу, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим будинком за адресою м. Берегово, вул. Пушкіна, 36, Закарпатської області.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а. с. 21).
Представник позивача ОСОБА_4-Ф.Л. в судове засідання також не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 28).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив (а. с. 23, 26).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до доданого позивачем копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, житловий будинок садибного типу № 36 по вул. Пушкіна в м. Берегово належить в цілому на праві приватної власності ОСОБА_1 (а. с. 4).
У вищевказаному будинку значиться зареєстрованим ОСОБА_2, що стверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Берегівської міської ради від 17.01.2018 року (а. с. 5), копією будинкової книги (а. с. 7-9), довідкою Берегівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області від 07.02.2018 року (а. с. 18).
Як встановлено з матеріалів справи, шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дочкою позивача, розірвано рішенням Берегівського районного суду від 20.04.2015 року (а. с. 6). З часу розірвання шлюбу, ОСОБА_2 покинув будинок № 36 по вул. Пушкіна в м. Берегово та з того часу там не проживає.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи, що реєстрація відповідача ОСОБА_2 в будинку № 36 по вул. Пушкіна в м. Берегово, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1, порушує права останнього як власника будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.
Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якого зареєстровано за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою м. Берегово, вул. Пушкіна, 36, Закарпатської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя ОСОБА_5.