Справа № 242/1141/18
Провадження № 2/242/743/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Переясловської Ю.А., при секретарі Островерховому Д.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Селидове цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що 05.10.2013 р. сторони зареєстрували шлюб в органі реєстрації актів цивільного стану виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області за актовим записом № 17 і проживала з ним у шлюбі до 19.12.2017 року. Від цього шлюбу у сторін є дитина ОСОБА_3, яка мешкає разом позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача. Спору про розподіл майна немає. За наведених обставин, просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання відповідач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 341711 від 05 жовтня 2013 року, сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2013 року органом реєстрації актів цивільного стану виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 17.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що через непорозуміння в сім'ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя.

Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог.

Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України, після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 89, 263 - 265, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2 Миколаєвичем, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: Донецька область, с. Новопавлівка, вул. Чапаєва, буд. 49, зареєстрований органом реєстрації актів цивільного стану виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 17 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного

провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя