Справа № 357/1635/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, третя особа: Начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_2, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 16.02.2018 року мотивуючи тим, що 06.03.2015 року його, ОСОБА_1, наказом Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі №5-к було призначено на посаду начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 06.02.2018 року №24-К «Про звільнення ОСОБА_1М.», було звільнено ОСОБА_1 - начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини - лікаря ветеринарної медицини 06 лютого 2018 року із займаної посади згідно п.1 ст.41 КЗпП України. Підставою для видання наказу про звільнення було зазначено: акт за результатами службового розслідування від 16.01.2018 року, пояснення ОСОБА_1 від 30.01.2018, лист Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області «Про погодження звільнення ОСОБА_1М.» від 05.02.2018 №06-16/173. З тексту оскаржуваного наказу вбачається, що у ньому взагалі не вказано, яке саме одноразове грубе порушення було ним допущено, коли воно скоєно, в чому полягає його вина, які конкретно посадові обов'язки ним були порушені, яку завдано шкоду. В акті за результатами службового розслідування, що став підставою для видання оскаржуваного наказу про звільнення, вказано, що виявлені факти свідчать про зловживання посадовими особами Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини службових повноважень та мають постійний, систематичний, усвідомлений, контрольований з боку начальника лікарні, характер яких охоплює всі структурні підрозділи державної установи. За таких обставин, встановлене в акті неналежне виконання ним обов'язків носить тривалий, систематичний характер та не має ознак одноразового порушення, тому не може бути правовою підставою для звільнення за п.1 ст.41 КЗпП України. Крім того, обов'язковою ознакою звільнення за п.1 ст.41 КЗпП України є грубість порушення, тому необхідно було встановити причинно-наслідковий зв'язок між вчиненим одноразовим порушенням трудових обов'язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення, що не було здійснено відповідачем. Звільнення на підставі п.1 ст.41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, викладених у ст. ст. 148, 149 КЗпП України. Більшість порушень, викладені в акті службового розслідування, які стали підставою для видання наказу про звільнення, вчинені працівниками лікарні протягом 2016 року та 1 півріччя 2017 року, тобто дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення накладене на нього з порушенням строків, встановлених трудовим законодавством. Також, відповідачем не враховано, що за період перебування на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини до нього жодного разу не застосовувалися заходи стягнення за порушення трудової дисципліни. Всупереч вимогам ч.1 ст.47, ч. 1 ст.116 КЗпП України, відповідач провів виплату розрахунку при звільненні лише 13.02.2018 року. За таких обставин, відповідач упереджено поставився до нього, не з'ясував всіх необхідних обставин та неправомірно його звільнив з посади начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Отже, враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення йому не було нараховано середньомісячну заробітну плату, відповідач при поновленні на раніше займаній посаді, зобов'язаний виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.02.2018 року по день поновлення на роботі. Згідно штатного розпису Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, його заробітна плата за останні два місяці роботи грудень 2017 року-січень 2018 року складала 9 081,60 грн. (за грудень 2017 року - 4128,00 грн., за січень 2018 року 4953,60 грн.). Розрахунок середньоденної заробітної плати складається з: 9081,60 грн. (за грудень 2017 року -4128,00 грн., за січень 2018 року 4953,60 грн.) І 41 робочий день (за грудень 2017 року 20 роб. днів, за січень 2018року 21 роб. день) = 221,50 грн. Отже, середньоденна заробітна плата становить 221,50 грн. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.02.2018 року по день прийняття рішення про поновлення на роботі з розрахунку 221,50 грн. за кожен день вимушеного прогулу. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Проте, відповідач незаконно позбавив його гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти на життя. Тому позивач вважає, що його безпідставно звільнили з роботи, не дотримуючись вимог трудового законодавства та грубо порушивши його право на працю. Просив в судовому порядку скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 06.02.2018 року №24-К «Про звільнення ОСОБА_1М.», поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (код 40323081, місцезнаходження: вул. Балукова, 22, м. Вишневе, Києво-Святошинського р-ну Київської області, 08133) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, місце проживання: бул. Олександрійський, 113, кв.14, м.Біла Церква, Київська обл., 09100) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.02.2018 року по день прийняття рішення про поновлення на роботі з розрахунку 221,50 грн. за кожен день вимушеного прогулу, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини та судові витрати покласти на відповідача.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_3, в судовому засіданні позов підтримав, подав до суду відповідь на відзив та просив: скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 06.02.2018 року № 24-К «Про звільнення ОСОБА_1», поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.02.2018 року по 10.04.2018 року в розмірі 9524,50 грн., стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 12 000,00 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Представник відповідача, за довіреністю у справі, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 та зазначив, що на виконання вимог наказів Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 21.11.2017 № 462 «Про проведення службового розслідування», від 30.11.2017 № 482 «Про продовження терміну службового розслідування», враховуючи результати проведеного позапланового внутрішнього аудиту відповідності та фінансового аудиту окремих питань фінансово-господарської діяльності Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини (аудиторський звіт від 14.11.2017 № 10-11-12/2) та з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення посадовими особами Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини та її структурних підрозділів порушень Порядку видачі ветеринарних документів, затвердженого Постановою КМУ від 21.11.2013 № 857, Правил заповнення, зберігання, списання ветеринарних документів та вимог до їх обліку, затверджених наказом Мінагрополітики від 01.08.2014 № 288, Законів України «Про адміністративні послуги», «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин», керуючись Постановою КМУ від 13.06.2000 № 950 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», комісією в складі начальника відділу державного контролю управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ОСОБА_5, в.о. начальника Київської обласної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_6, начальника Білоцерківського районного управління ОСОБА_7, головного спеціаліста Білоцерківського міського управління ОСОБА_8, начальника відділу внутрішнього аудиту Держпродспоживслужби ОСОБА_9, головного спеціаліста відділу з питань запобігання корупції Держпродспоживслужби ОСОБА_10 та головного спеціаліста відділу реєстрації тварин управління державного контролю департаменту безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Держпродспоживслужби ОСОБА_11 в період з 22.11.2017 по 21.12.2017 було проведено службове розслідування за результатами якого наказом Головного управління від 06.02.2018 № 24-К було звільнено ОСОБА_1 з посади начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини - лікаря ветеринарної медицини на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП. Підвищена відповідальність зазначених працівників обумовлена, у першу чергу тим, що вони мають особливий правовий статус, а у випадку порушення своїх трудових обов'язків представником державної влади шкодять авторитету держави та підриває довіру до представників державної влади в цілому. Відповідно до акту службового розслідування від 16.01.2018 року, який був підставою для видання наказу від 06.02.2018 № 24-К про звільнення позивача, було встановлено вагомий перелік порушень допущених посадовими особами лікарні під керівництвом позивача. Порушення позивачем трудових обов'язків, які були встановлено під час проведення службового розслідування завдало не тільки значної матеріальної шкоди державному бюджету та ризику його заподіяння в подальшому, але й створює приклад безкарності і порушує обстановку нетерпимості до порушень в трудовому колективі.

Третя особа: Начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, з матеріалів справи ( а.с. 6-8) вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( 50-років Перемоги)АДРЕСА_1.

Наказом Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Головного управління ветеринарної медицини в Київській області № 5-к від 06.03.2015 року ОСОБА_1, було призначено на посаду начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини з випробувальним терміном на три місяці на підставі: заяви ОСОБА_1 від 20.02.2015 року та листа погодження Головного управління ветеринарної медицини в Київській області від 06.02.2015 року № 10-01-16/165.

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 06.02.2018 року №24-К «Про звільнення ОСОБА_1М.», було звільнено ОСОБА_1 - начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини - лікаря ветеринарної медицини 06 лютого 2018 року із займаної посади згідно п.1 ст.41 КЗпП України. Підставою для видання наказу про звільнення було зазначено: акт за результатами службового розслідування від 16.01.2018, пояснення ОСОБА_1 від 30.01.2018, лист Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області «Про погодження звільнення ОСОБА_1М.» від 05.02.2018 №06-16/173.

З акта за результатами службового розслідування від 16.01.2018 року, на виконання наказів Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з урахуванням результатів проведеного позапланового внутрішнього аудиту відповідності та фінансового аудиту окремих питань фінансово - господарської діяльності Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини ( аудиторський звіт від 14.11.2017 року № 10-11-12/2) ( а.с. 42-48) вбачається, що комісія дійшла висновків: начальник ( ОСОБА_1М.) та посадові особи Білоцерківської районної держаної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16ЛШ., ОСОБА_17 та ОСОБА_18 допустили грубе порушення вимог законів України «Про ветеринарну медицину», «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», «Про адміністративні послуги», «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин», Постанов КМ України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», «Про затвердження переліку платних адміністративних послуг, які надаються Державною службою з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, органами та установами, що належать до сфери ї управління, і розміру плати за їх надання», «Про затвердження порядку видачі ветеринарних документів» та інших нормативно правових документів у сфері ветеринарної медицини. З боку начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_1, вбачається відсутність контролю за діями чи бездіяльністю посадових осіб установи в питаннях надання адміністративних та ветеринарних послуг, порядку та правил видачі ветеринарних документів, ідентифікації та реєстрації тварин, контролю епізоотичного благополуччя, проведення протиепізоотичних заходів, правил ведення фінансово господарської діяльності, що ставить під сумнів його професійну компетентність та відповідність займаній посаді. Виявлені факти свідчать про зловживання посадовими особами Білоцерківської районної держаної лікарні ветеринарної медицини службовими повноваженнями та мають постійний, систематичний, усвідомлений, контрольований з боку начальника лікарні, характер яких охоплює всі структурні підрозділи державної установи, може свідчити про діяння, що містять ознаки корупції та ставить небезпеку загрози епізоотичному благополуччю Білоцерківського району щодо інфекційних захворювань сільськогосподарських та домашніх тварин. Враховуючи викладене, керуючись п.8 Постанови КМ України від 13.06.2000 року № 950 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», комісія пропонувала застосувати до начальника Білоцерківської районної держаної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із займаної посади, а щодо інших посадових осіб дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Також, комісія зазначила, що частина виявлених в ході службового розслідування порушень можуть мати ознаки корупційних або повязаних з корупцією правопорушень, що в свою чергу потребує надіслання даного акта до спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції, передбачених ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», тому на виконання даних вимог Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області направили до Начальника ГУ СБУ в м. Києві та Київській області матеріали службового розслідування на 194 аркушах з листом від 02.02.2018 року № 10-01-21/877 ( а.с. 52).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 30.01.2018 року ( а.с. 83-84) вбачається, що позивачем надано пояснення щодо виявлених перевіркою порушень законодавства, про застосовані дисциплінарні заходи до посадових осіб лікарні та висновки щодо посилення в їх роботі контролю за діяльністю структурних підрозділів Білоцерківської районної держаної лікарні ветеринарної медицини та дотримання вимог законодавства при виконання ними своїх посадових обовязків.

З листа від 05.02.2018 №06-16/173 ( а.с. 51) вбачається, що Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області погоджує звільнення начальника Білоцерківської районної держаної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_1.

Також, з матеріалів справи ( а.с. 62-79) вбачається, що в жовтні 2017 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області було проведено позаплановий внутрішній аудит відповідності та фінансово господарській діяльності з 01.01.2016 року по 01.10.2017 року Білоцерківської районної держаної лікарні ветеринарної медицини. За результатами аудиту був складений Аудиторський звіт від 14.11.2017 року № 10-11-12/2 в якому були викладені рекомендації і встановлені терміни виправлення виявлених порушень. 29.11.2017 року був виданий наказ № 177 «Про розробку Плану заходів по усуненню недоліків та порушень виявлених аудитом». 05.12.2017 року ОСОБА_1 було затверджено План заходів по усуненню недоліків та порушень виявлених аудитом, в якому зазначено зміст порушення, заходи по їх усуненню, відповідальна особа та термін виконання. 13.12.2017 року наказами № 186, № 187, за неналежне виконання посадових обовязків працівниками лікарні, що допустили порушення в роботі, виявлені в ході проведення аудиту, оголошено догани. 15.12.2017 року на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області направлено здійснений перелік заходів на виконання рекомендацій, викладених в аудиторському звіті та копії підтверджуючих документів. 04.01.2018 року було надіслано моніторинг впровадження рекомендацій за результатами проведених внутрішніх аудитів, в якому зазначено стан виконання та підтверджуючі документи ( з 28 пунктів недоліків та порушень, невиконаними залишився лише один не здійснюється забезпечення достатньою кількістю медикаментів, інструментів та обладнання дільничних лікарень в звязку з відсутністю відповідних звернень).

Відповідно до п.1 ст.41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП, за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

З тексту наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 06.02.2018 року № 24-К «Про звільнення ОСОБА_1», вбачається, що у ньому взагалі не вказано, яке саме одноразове грубе порушення допущено позивачем, коли воно скоєно, в чому полягає його вина, які конкретно посадові обов'язки ним були порушені та яку завдано шкоду.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що позивачем було порушено п.7.1 Положення про Білоцерківську районну державну лікарню ветеринарної медицини, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 04.09.2017 року № 802 ( а.с. 53-56), з якого вбачається, що діяльністю Лікарні керує начальник, разом з тим, до суду не надано посадові обовязки, якими має керуватись позивач у своїй роботі.

Однак за змістом п.1 ст.41 КЗпП України, підставою для звільнення є разове грубе порушення трудових обов'язків, а не тривале та систематичне. Під разовим порушенням слід розуміти таку протиправну поведінку, що є обмеженою в часі, вчинену саме разово (одну дію або бездіяльність). Не є одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків тривале, неналежне керівництво роботою установи та ослаблення контролю за роботою підлеглих. Крім того, звільнення на підставі п.1 ст.41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, викладених у ст. ст. 148, 149 КЗпП України.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплiнарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати вiд порушника трудової дисциплiни письмовi пояснення. За кожне порушення трудової дисциплiни може бути застосовано лише одне дисциплiнарне стягнення. При обраннi виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступiнь тяжкостi вчиненого проступку i заподiяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, i попередню роботу працiвника. Стягнення оголошується в наказi (розпорядженнi) i повiдомляється працiвниковi пiд розписку.

В судовому засіданні встановлено, що при застосуванні дисциплінарного стягнення Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області при винесенні наказу від 06.02.2018 року № 24-К, не було враховано положення вказаних норм, в тому числі не враховано проведені позивачем заходи на виконання рекомендацій згідно Аудиторського звіту від 14.11.2017 року № 10-11-12/2 та те, що за період перебування позивача на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини до нього жодного разу не застосовувалися заходи стягнення за порушення трудової дисципліни, а наказ про звільнення не містить конкретних посилань на порушення ним трудового чи іншого законодавства, в ньому наводяться лише загальні обставини.

В акті за результатами службового розслідування, що став підставою для видання наказу про звільнення від 06.02.2018 року № 24-К, вказано, що виявлені факти свідчать про зловживання посадовими особами Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини службових повноважень та мають постійний, систематичний, усвідомлений, контрольований з боку начальника лікарні, характер яких охоплює всі структурні підрозділи державної установи, а щодо позивача надана лише пропозиція щодо звільнення.

За таких обставин, встановлене в акті неналежне виконання позивачем своїх обов'язків носить тривалий, систематичний характер та не має ознак одноразового порушення, тому не може бути правовою підставою для звільнення його за п.1 ст.41 КЗпП України.

За положеннями ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

З акта службового розслідування вбачається, що більшість порушень, які стали підставою для видання наказу про звільнення, вчинені працівниками лікарні протягом 2016 року та 1 півріччя 2017 року, тобто дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосоване до позивача з порушенням строків, встановлених трудовим законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідачем не надано до суду допустимих доказів в підтвердження виконання зазначених вимог, а надані пояснювальні записки бухгалтера ОСОБА_19 ( а.с. 57, 58) не є такими доказами, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, яким є розрахунково-платіжна відомість/платіжна відомість/видатковий касовий ордер та розписка працівника про отримання належно оформленої трудової книжки відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року ( із змінами) № 58.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України від 23.01.2018 року у справі №273/212/16-ц, з урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Однак, відповідачем не доведено в судовому порядку, що звільнення ОСОБА_1 відбулося без порушення законодавства про працю та правомірно звільнено його за п. 1 ст. 41КЗпПУ.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В п.32 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N348).

При обчисленні середнього заробітку слід керуватися ст.27 Закону України «Про оплату праці» та п.2, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, згідно з якими середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно штатного розпису Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці роботи грудень 2017 року-січень 2018 року складала 9 081,60 грн. (за грудень 2017 року - 4128,00 грн., за січень 2018 року 4953,60 грн.), що визнається відповідачем.

Отже, середньоденна заробітна плата позивача складає 221,50 грн. з розрахунку: 9081,60 грн. /41 робочий день (за грудень 2017 року 20 роб. днів, за січень 2018 року 21 роб. день), тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.02.2018 року по 10.04.2018 року ( день винесення рішення) в розмірі 9524,50 грн. з розрахунку: 221,50 грн. х 43 робочі дні ( 16 днів лютого 2018 року, 21 день березень 2018 року, 6 днів квітень 2018 року).

Згідно ст.233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Так, Наказ № 24-К «Про звільнення ОСОБА_1» видано 06.02.2018 року, позов подано до суду 16.02.2018 року, отже, позивач звернувся за захистом порушеного права в межах строку встановленого чинним трудовим законодавством.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до пп.1 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, тому в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області стягується судовий збір в дохід держави в розмірі 2114,40 грн.

Також, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн., що підтверджено матеріалами справи ( а.с.9-15, 80-82).

Керуючись ст. ст. 24, 43 Конституції України, ст.ст. 41, 47, 116, 148, 149, 233, 235 КЗпП України, Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 (зі змінами), ст.ст. 4, 12, 7681, 141, 223, 258, 259, 264265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 06.02.2018 року № 24-К «Про звільнення ОСОБА_1».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.02.2018 року по 10.04.2018 року в розмірі 9524,50 грн. ( девять тисяч пятсот двадцять чотири гривні 50 копійок).

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 12 000,00 грн.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області судовий збір в дохід держави в розмірі 2114,40 грн. ( дві тисячі сто чотирнадцять гривень 40 копійок).

Рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_20