Справа № 305/1728/17
Провадження по справі 2/305/143/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2018. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Корадіні А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, як представника за дорученням в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Рахівська районна державна адміністрація Закарпатської області в особі органу опіки та піклування Рахівської РДА про визначення місця проживання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який діє, як представник за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Рахівська районна державна адміністрація Закарпатської області в особі органу опіки та піклування Рахівської РДА про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Позовні вимоги мотивує тим, що з громадянкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2010 року, який вони уклали у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що вчинено відповідний запис акта про шлюб за №44. За час перебування у зареєстрованому шлюбі в сторін народився син, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який являється малолітньою особою та проживає разом з відповідачкою. На сьогоднішній день, відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, що стверджується рішенням від 19 вересня 2017 року по справі №305/892/17, яке набуло законної сили. Згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року по справі №395/891/17 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їхнього сина в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 09 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, виникла крайня необхідність, в тому числі з підстав та об'єктивних доводів, зазначених у позовній заяві, вирішити в судовому порядку питання щодо місця проживання спільної сторін дитини. Згідно об'єктивних обставин справи, дитина відносно якої визначається місце її проживання, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ще не досяг десятирічного віку, у зв'язку із чим у відповідності до ч.2 ст.6 Сімейного кодексу України, являється малолітньою особою. Позивач спиртними напоями чи іншими залежними препаратами не зловживає, має добрий стан здоров'я, добре відноситься до своєї дитини. За наведених доводів вважається, що проживання малолітньої дитини з позивачем позитивно відобразиться на її психологічному стані та фізичному розвитку. На підставі викладеного просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, з його батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканецем с. Верхнє Водяне, вул. Річанська (колишня 70-річчя Жовтня), буд.122, Рахівського району, Закарпатської області.

18.12.2017 (реєстрація канцелярією суду) відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в яких остання зазначила про те, що не визнає заявлену позовну вимогу з наступних підстав. На її думку, адвокат ОСОБА_1, діючи в інтересах позивача не має права здійснювати від його імені делеговані повноваження без реєстрації відповідної довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року по справі №395/891/17, що набрало законної сили 28.07.2017, встановлено факт проживання малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з нею, ОСОБА_3 Факт проживання їх сина разом із нею визнається і самим позивачем. Проте поданими суду доказами позивач вводить суд в оману звертаючись з відповідною позовною вимогою про визначення місця проживання їх малолітнього сина разом з ним на території України за адресою місця реєстрації. Місце реєстрації та проживання позивача, згідно поданих до суду документів, зокрема з характеристики, наданої секретарем виконкому Верхньоводянської сільської ради, копії облікової картки погосподарського обліку, довідок виконкому Верхньоводянської сільської ради за №426 від 20.07.2017 та №2070 від 20.07.2017: с. Верхнє Водяне ,вул. Річанська (колишня 70-річчя Жовтня), буд. 122, Рахівського району, Закарпатської області. Однак, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов позивача, складеного депутатом Верхньоводянської сільської ради, ОСОБА_4 та затвердженого сільським головою ОСОБА_5 від 20.07.2017, позивач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишня 70-річчя Жовтня) в с. Верхнє Водяне, тоді як фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_5. Згідно поданої до позовної заяви копії листа відділу притулку та міграційної політики Міністерства внутрішніх справ Чеської Республіки за №ОАМ-11004/ZM-2017 від 23.08.2017, позивач фактично проживає у Чеській Республіці, м. Прага 4 - Модржани, вул. На схудках, 128/10, поштовий індекс 14300 та вирішує питання про продовження дозволу на довгострокове місце проживання у Чеській Республіці. Обставина про те, що між нею та відповідачем існує спір про визначення місця проживання малолітнього сина, не відповідає дійсності, оскільки ще до подачі позовної заяви до суду, рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №395/891/17 від 10 липня 2017 року, що набрало законної сили 28.07.2017 встановлено факт проживання малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з нею, ОСОБА_3 Позивач дійшов з нею згоди про місце проживання їх дитини за її місцем проживання, оскільки в ході розгляду вищевказаної справи не заявляв зустрічного позову та не оскаржував рішення про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання сина. Позивач у своїй позовній заяві не зазначає про наявність спору між батьками малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, після винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на користь дитини, яка проживає з мамою. Позивачем не надано жодних доказів про зміни у відносинах з нею та з їх дитиною, які б були підставою для визначення місця проживання дитини з батьком. Так, позивач, фактично не має постійного місця проживання на території України, оскільки вирішує питання пропродовження строку для постійного місця проживання на території Чеської Республіки. Такі обставини жодним чином не покращують права малолітньої дитини. Визначення місця проживання дитини з позивачем за зереєстрованою в Україні адресою, порушить право дитини на спілкування та виховання дитини мамою, яка на сьогодні повністю забезпечує матеріальні та духовні умови виховання та розвитку малолітнього сина. За таких обставин, дитина буде виховуватися або бабою з дідом у с. Верхнє Водяне, або іншими особами, проте не мамою малолітнього хлопчика, а позивач, як батько малолітнього ОСОБА_2 не буде сплачувати аліменти на утримання сина. Позивач без будь-яких доказів стверджує про те, що місце проживання їх малолітнього сина разом з ним буде кращим, однак не зазначає про те, з яких причин, починаючи з 28.07.2017 по сьогоднішній день, лише один раз, 28.10.2017 сплатив аліменти у розмірі 1000 гривень. Вона проживає у власному будинку разом малолітніми синами, братом та співмешканцем. Має належні матеріально-побутові умови для повноцінного розвитку та виховання своїх дітей. На даний час повністю зайнята вихованням малолітніх дітей. Вона являється здоровою, повноцінною мамою, без будь-яких фізичних відхилень, веде нормальний спосіб життя, не зловживає спиртними напоями, не веде аморальний спосіб життя. Враховуючи вищенаведене просила винести рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У зв'язку з неможливістю особисто бути присутньою у судових засіданнях по справі через необхідність виховання двох малолітніх синів: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, просила розглядати справу без її участі.

В судовому засіданні 28.12.2017, представником позивача ОСОБА_1, подано відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що ним як представником позивача, визнаються аргументи відповідача щодо реєстрації довіреностей в Єдиному реєстрі за заявою довірителя про реєстрацію таких довіреностей, однак зазначає, що законодавством не передбачено визнання такого процесуального документу недійсним у разі відсутності такої реєстрації. У зв'язку з наведеним, вважає, що такий аргумент відповідача не впливає на об'єктивний та неупереджений розгляд судом даного цивільно-правового спору, а до правовідносин слід застосовувати положення статей ЦК україни, якими врегульовується представництво. Посилання відповідача на положення ч.4 ст. 82 ЦПК України, не можуть бути обгрунтованими та підставними для розгляду цього сімейного спору, оскільки відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №395/891/17 від 10 липня 2017 року, згідно якого з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина, питання про визначення місця проживання дитини з батьком не було предметом позову і такі обставини судом не розглядалися. Згідно мотивувальної частини того рішення, обставини проживання дитини з матір'ю на час розгляду справи в суді лише констатувалися судом, як доказ того, що аліменти слід сплачувати особі, з якою ця дитина проживає. Предмет цього позову стосується іншої доказової бази та аргументації і зазначене вище судове рішення може бути лише одним із доказів, а не обставиною, яка звільняє відповідача від обов'язку доказування. Всі інші заперечення відповідача проти позову є нічим іншим, як декларативним твердженням та викладенням обставин справи, у зв'язку із чим не заслуговують на увагу та не можуть бути взятими судом за основу при вирішенні цієї справи.

19.01.2018 (реєстрація канцелярією суду) відповідачем ОСОБА_3, подано заперечення стосовно відповіді на відзив до позовної заяви про визначення місця проживання малолітньої дитини, в якому просила винести суд ухвалу про залишення позову без руху, оскільки адвокат ОСОБА_1, діючи в інтересах позивача не має права здійснювати від його імені делеговані повноваження без реєстрації відповідної довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей.

Крім того, в судовому засіданні 06.02.2018 представником позивача ОСОБА_1, заявлено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 06.02.2018 продовжено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Витребувано від Рахівської районної державної адміністрації в особі органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області письмовий висновок щодо доцільності та необхідності визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_2, 12 травня 2012 року разом з його батьком, громадянином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцем с. Верхнє Водяне, вул. Річанська (колишня 70-річчя Жовтня), буд. 122, Рахівського району Закарпатської області.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися, однак у позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася. У відзиві на позов та у запереченнях стосовно відповіді на відзив просила розглядати справу без її участі.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування Рахівської РДА в судове засідання не з'явився, однак їх представник ОСОБА_7 надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Одночасно, просив долучити до матеріалів справи висновок про недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами,взявши до уваги відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення стосовно відповіді на відзив, висновок органу опіки та піклування Рахівської РДА, суд, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що сторони зареєстровали шлюб 21.11.2010 у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №44.

Від шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №229333 від 22 травня 2012 року.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.09.2017 по справі за №305/892/17, що набрало законної сили 17.10.2017, шлюб між сторонами розірвано. Під час розірвання шлюбу, питання про визначення місця проживання малолітньої дитини не вирішувалося.

На підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.07.2017 по справі за №305/891/17, з позивача на користь відповідача, щомісячно, стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 гривень на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, починаючи з 09.06.2017 до досягнення дитиною повноліття.

У силу ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Позивач в обгрунтування визначення місця проживання малолітнього сина разом з ним надав наступні докази.

Відповідно до довідок №426 та №2070 виданих 20.07.2017 виконкомом Верхньоводянської сільської ради, громадянин ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8 (70-річчя Жовтня) в буд. №122, Рахівського району Закарпатської області разом зі своїми батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 та братом ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11. Згідно запису в погосподарській книзі №13 Верхньоводянської сільської ради за 2016-2013 роки, власником будинку являється ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Характеристикою наданою секретарем виконкому ОСОБА_11 стверджується, що громадянин ОСОБА_2 показав себе з позитивної сторони, спокійний, врівноважений, працьовитий, користується авторитетом і повагою серед сусідів та односельчан, до адміністративної відповідальності адмінкомісією Верхньоводянської сільської ради не притягувався.

З акту обстеження матеріально-побутових умов громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, складеного 20.07.2017 депутатом Верхньоводянської сільської ради ОСОБА_4 та затвердженого сільським головою ОСОБА_5, слідує, що громадянин ОСОБА_2 зареєстрований в будинку своїх батьків в с. Верхнє Водяне по вул. Річанська (70-річчя Жовтня) в №122, однак фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_13 в будинку своєї бабусі ОСОБА_12. Даний будинок бабуся передала йому по заповіту. В дворогосподарстві утримують корову, птицю.

В матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про судимість позивача та обставини, які негативно його характеризують.

Поряд з цим, ці обставини та позитивна характеристика позивача самі по собі не можуть бути підставами для визначення місця проживання дитини разом з батьком.

Згідно частин 1 та 2 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей (ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини, суд, насамперед має виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Зважаючи на вік малолітнього, для з'ясування його думки щодо доцільності визначення місця проживання з батьком або матір'ю, суд не викликав дитину для участі у судовому засіданні, вирішив спір на підставі доказів, наданих сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 мешкає з матір'ю, відповідачкою по справі ОСОБА_3 за адресою: смт. Великий Бичків, вул. Млинівська,16. З акту обстеження матеріально-побутових умов громадянки ОСОБА_3 від 15.12.2017 слідує, що житловий будинок фактично належить відповідачці ОСОБА_3 та її брату ОСОБА_13 В цьому будинку зареєстровано 4 особи, а фактично проживає 5 осіб. Громадянка ОСОБА_3 проживає у незареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_14 та з дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7. У зв'язку з народженням другої дитини, гр. ОСОБА_3 на даний час ніде не працює, займається вихованням дітей. Її співмешканець ОСОБА_6, працює по найму. Матеріально-побутові умови хороші. У будинку наявні водопостачання та водовідведення. Дворогосподарство складається з двохповерхоового житлового будинку, загальною площею 104 кв.м, житловою площею 67,48 кв.м., літньої кухні, сарая та вбиральні.

Таким чином, малолітній дитині у цьому житлі створені усі умови, що необхідні для проживання та повноцінного розвитку. Мати дитини забезпечує базові потреби дитини у їжі, відпочинку, сні та одязі. В свою чергу, позивач, не надав жодних доказів про те, в яких житлових умовах він проживає, про свій матеріальний стан, стан свого здоров'я, про те чи не зловживає він спиртними напоями або наркотичними засобами (в матеріалах справи відсутні відповідні довідки). Більше того, в акті обстеження матеріально-побутових умов гр. ОСОБА_2 від 20.07.2017 зазначено, що ОСОБА_2 не працює, ІТД та ПД не займається, періодично виїзджає на сезонні роботи. Також в матеріалах справи наявні розбіжності щодо місця проживання позивача.

Здоданої до позовної заяви копії листа відділу притулку та міграційної політики Міністерства внутрішніх справ Чеської Республіки за №ОАМ-11004/ZM-2017 від 23.08.2017 слідує, що позивач фактично проживає у Чеській Республіці, м. Прага 4 - Модржани, вул. На схудках, 128/10, поштовий індекс 14300 та вирішує питання про продовження дозволу на довгострокове місце проживання у Чеській Республіці. У разі визначення місця проживання малолітнього сина разом із батьком ОСОБА_2, виникає питання де саме буде проживати дитина.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Рахівської райдержадміністрації від 29.03.2018 № 01.3-18/242, орган опіки та піклування вважає недоцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з його батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцем с. Верхнє Водяне, вул. Річанська, буд.122, Рахівського району, Закарпатської області. Підставами для такого висновку слугувало те, що батько малолітнього сина, ОСОБА_2 постійно перебуває на сезонних роботах за кордоном. Вихованням та утриманням малолітнього сина займається мати, ОСОБА_3.

Суд також враховує сталі соціальні зв'язки, які склались у малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання, його психологічний стан, недоцільність порушення стабільності повсякденного життя дитини, до чого неминуче призведе переїзд дитини у випадку, визначення її місця проживання з батьком. Зміна місця проживання малолітнього, на час вирішення спору, не відповідатиме найкращим інтересам дитини.

З матеріалів справи, доказів поданих позивачем та його представником, судом не встановлені виняткові обставини, визначені ст.161 СК України та ст. 6 Декларації прав дитини, які б вказували на те, що проживання дитини з матір'ю може зашкодити інтересам дитини, та що мати не створює атмосферу любові, моральну та матеріальну забезпеченість дитині.

За встановлених обставин, на думку суду, позов задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1, як представника за дорученням в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Рахівська районна державна адміністрація Закарпатської області в особі органу опіки та піклування Рахівської РДА про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з його батьком ОСОБА_2 - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець с. Верхнє Водяне, вул. Річанська, буд.122, Рахівського району, Закарпатської області.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_14, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_15.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 06 квітня 2018 року.

Головуюча: Марусяк М.О.