Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 661/753/16-ц

провадження № 61-3207св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

третя особа - ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 травня 2016 року у складі судді Бойко М. Є. та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 22 вересня 2016 року у складі суддів: Борка А. Л., Майданіка В. В., Приходько Л. А.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 грудня 2012 року по вул. Вокзальній у м. Таврійську Новокаховської міськради Херсонської області з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту становить 34 800 грн. Оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована відповідачем, він повідомив ПрАТ «СК «Провідна» про страховий випадок. Страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що причиною ДТП є його невиправдані в даній ситуації маневри.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача витрати, яких він зазнав внаслідок ДТП, а саме: фактично сплачені ним на відновлювальний ремонт автомобіля кошти в сумі 34 800 грн, 3300 грн - витрати на оплату автотехнічного та автотоварознавчого досліджень, 1500 грн - витрати на правову допомогу.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 37 600 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди, що складається з витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу та витрат з оплати експертних досліджень, а також витрати, понесені на оплату судового збору, у розмірі 551 грн 20 коп., а всього 38 151 грн 20 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 24 грудня 2012 року о 23-00 год по вул. Вокзальній в м. Таврійську головною дорогою рухався автомобіль Cevrolet Captiva, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, а другорядною дорогою рухався автомобіль ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який, порушивши ПДР, не надав дорогу автомобілю Cevrolet Captiva «NissanTeana», змусивши такими своїми діями ОСОБА_1 різко загальмувати, щоб запобігти зіткненню транспортних засобів, внаслідок чого його автомобіль змінив напрямок руху та здійснив наїзд на електроопору, отримавши від цього пошкодження. Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, підтверджуються об'єктивними письмовими доказами, а тому суд відхилив заперечення представника відповідача щодо невизнання ДТП страховим випадком внаслідок відсутності причинно-наслідкового зв'язку між наїздом належного позивачу транспортного засобу на електроопору та порушенням Правил дорожнього руху відповідачем. За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_2 у ДТП є доведеною, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача страхового відшкодування є обгрунтованими, підтверджуються наданими до матеріалів справи документами, їх розмір не заперечується відповідачем, а тому з останнього на користь позивача слід стягнути 34 800 грн у рахунок відшкодування фактично сплачених ним коштів за відновлювальний ремонт автомобіля, 2 500 грн витрат на оплату автотехнічного дослідження, 800 грн витрат на оплату автотаворозначого дослідження.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що підставою виплати страхового відшкодування є страховий випадок, а страховим випадком є подія із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми , то саме «подія» є підставою для виплати страхового відшкодування. Потерпілого закон визначає як суб'єкта, якому повинна відшкодовуватись шкода у разі настання страхового випадку за договором.Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Винні дії ОСОБА_2 змусили ОСОБА_1 діяти в стані крайньої необхідності, що призвело до наїзду автомобіля на електроопору та його пошкодження. Таким чином, вказана подія є страховим випадком та становить підставу виплати страхового відшкодування.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПрАТ «СК «Провідна» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що обов'язок страховика здійснити страхове відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку, тобто у випадку настанні ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу та з вини водія цього ТЗ. Разом з тим, автомобіль позивача пошкоджено не внаслідок винних дій ОСОБА_2, а внаслідок наїзду на електроопору, тобто ОСОБА_1 не оцінив дорожню обстановку та вдався до маневру, що не відповідав цій обстановці. ОСОБА_2 не притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, тобто за порушення ПДР, що призвело до пошкодження ТЗ, його визнано винним за статтею 122 КУпАП, об'єктивною стороною правопорушення за якою не є наслідок у вигляді пошкодження ТЗ. Крім того, суд стягнув із страхової компанії витрати на оплату автотоварознавчого дослідження у розмірі 800 грн, проте судами вирішено справу без урахування автотоварознавчого дослідження як доказу, а тому стягнення вказаної суми не ґрунтується на вимогах закону.

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що факт настання ДТП та винну особу - ОСОБА_2 - встановлено постановами в адміністративних справах, що повторному доказуванню не підлягає. Винні дії ОСОБА_2 змусили його діяти в стані крайньої необхідності, що призвело до наїзду автомобіля на електроопору та його пошкодження. Таким чином, вказана подія є страховим випадком та становить підставу виплати страхового відшкодування.

15 березня 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану справу призначено до судового розгляду. 22 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 16 грудня 2012 року ПрАТ «СК «Провідна» видано ОСОБА_2 поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8869320. Згідно до цього договору забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 2121 Нива», державний номер НОМЕР_2. Відповідальність за шкоду, заподіяну майну, застрахована на суму 50 тис. грн на одного потерпілого.

24 грудня 2012 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди по в ул. Вокзальній в м. Таврійську належний позивачу автомобіль отримав механічні ушкодження у вигляді деформації передньої центральної частини автомобіля із пошкодженням передньої частини кузова, деталей оперіння, освітлення, облицювання, перекосом кузова по прорізу капоту.

18 квітня 2013 року позивач отримав від страховика листа про відмову у виплаті страхового відшкодування (датований 11 квітня 2013 року за вих. № 17-10/6547) з вказівкою на те, що причиною ДТП стали саме його (ОСОБА_1 В.) невиправдані в даній ситуації маневри як водія.

Відповідно до висновку № 31/05-13 експертного товарознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля CHEVROLET CAPTIVA, номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП станом на дату оцінки складає 38 834 грн 63 грн.

Фактичні витрати, понесені ОСОБА_1 на відновлювальні ремонтні роботи, виконані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, складають 34 800 грн.

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 січня 2013 року встановлено, що ОСОБА_2 не надав дорогу автомобілю CHEVROLET CAPTIVA під керуванням ОСОБА_1, змусивши його різко загальмувати та змінити напрямок руху, в результаті чого останній здійснив наїзд на електроопору. ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за частиною четвертою статті 122 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху України, що спричинили створення аварійної обстановки: а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Постановою Скадовського районного суду Херсонської області від 11 березня 2013 року, який розглядав адміністративну справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП за фактом вищевказаної ДТП, відносно ОСОБА_1 провадження закрито у зв'язку тим, що він діяв у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує установленому порядку управління, та не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, що виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 10 висновку № 22/07.13.13 автотехнічного дослідження обставин ДТП за участю автомобіля ВАЗ 2121 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля CHEVROLET CAPTIVA, складеного 02 липня 2015 року судовим експертом бюро судових експертиз «Альфа» ОСОБА_4, дії водія ОСОБА_1 щодо ліквідації даної аварійної ситуації, яка була обумовлена заносом, не регламентуються нормами ПДР. Із позицій експертного аналізу механізму ДТП фактичні дії водія автомобіля ОСОБА_2 в частині черговості проїзду даного перехрестя не відповідали вказаним вимогам пункту 16.11. Правил дорожнього руху, та є безпосередньою причиною формування умов виникнення даної ДТП, оскільки ОСОБА_2 мав можливість попередити її настання.

Згідно статті 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою.

Відповідно до статті 988 ЦК України, страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку, в строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності не може перевищувати розміру реальних збитків та здійснюється в межах страхової суми, яка встановлена в межах вартості майна на момент укладення договору.

Страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: навмисних дій страхувальника, якщо вони спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних з виконанням громадського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони або щодо захисту майна, здоров'я, честі, гідності, ділової репутації; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Згідно статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно до статті 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Порушення ОСОБА_2 підпункту «б» пункту 2.3. та пункту 16.11 Правил дорожнього руху спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили ОСОБА_1 різко змінити напрямок руху для забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян.

Тобто, винні дії ОСОБА_2 змусили ОСОБА_1 діяти в стані крайньої необхідності (для усунення небезпеки, яка загрожує установленому порядку управління, та не могла бути усунута іншими засобами і є менш значною, ніж відвернена шкода), що призвело до наїзду автомобіля позивача на електроопору та його пошкодження.

Таким чином, порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху мають наслідком пошкодження транспортного засобу ОСОБА_1, а тому колегія суддів погоджується із висновками судів про те, що ДТП, яка мала місце 24 грудня 2012 року, є страховим випадком, із настанням якого у ПрАТ «СК «Провідна» виник обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування.

Доводи касаційної скарги у цій частині є необґрунтованими.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, судами стягнуто витрати на оплату автотоварознавчого дослідження у розмірі 800 грн, висновки якого не є підставою задоволення позову, оскільки судом стягнуто фактично понесені витрати позивача на ремонт автомобіля.

Правову підставу відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» вказаних витрат судами не вказано, а тому колегія суддів відмовляє у стягненні з відповідача витрат на оплату автотоварознавчого дослідження у розмірі 800 грн.

Керуючись статтями 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 22 вересня 2016 року скасувати у частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 витрат на оплату автотоварознавчого дослідження у розмірі 800 грн.

Відмовити у стягненні з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 витрат на оплату автотоварознавчого дослідження у розмірі 800 грн.

В іншій частині рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С.П. Штелик