АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9441/17 Номер провадження 22-ц/786/865/18Головуючий у 1-й інстанції Кулешова Л. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 січня 2018 року (час ухвалення рішення невідомий; дата виготовлення повного тексту рішення 02 лютого 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20 902,86 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що при звільненні 16 червня 2017 року відповідач не виплатив в повному обсязі належні йому кошти, повна виплата коштів відбулася лише 25 липня 2017 року.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 25 січня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що висновок суду першої інстанції про відсутність порушення відповідачем вимог закону щодо повного розрахунку працівника при звільненні є хибним, суперечить змісту ст.116 КЗпП України. Наказ ТОВ «Нова пошта» №124 від 21 липня 2017 року

є локальним нормативним актом і не може змінювати закон.

Висновки суду про пропуск строку давності також є помилковими, оскільки премії є складовими заробітної плати, у звязку з чим при вирішенні цього спору підлягають застосуванню положення ч.2 ст.233 КЗпП України.

У відзиві на апеляційну скаргу зроблене посилання на Положення про преміювання ТОВ «Нова пошта» і стверджується про те, що відповідно до ст.97 КЗпП України порядок, строки, розміри і умови виплат премій віднесенні до виключної компетенції роботодавця, врегульовані внутрішніми локальними актами. Премії позивачу за підсумками його роботи у травні і червні 2017 року були нараховані і виплачені згідно Положення про преміювання, тобто у місяці наступному після місяця, за який нарахована премія.

Посилаючись на рішення Конституційного суду України №4-рп/2012 від 22 лютого 2012 року, відповідач наполягає на правильності висновків суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку давності для звернення до суду з позовом.

12 квітня 2018 року від ОСОБА_2 отримані пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу, у яких позивачем наведений розрахунок компенсації за затримку виплати премій з урахуванням індексу інфляції, заявлені нові вимоги про встановлення факту невиплати компенсації. Передбаченої ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

Нормами глави першої Розділу V ЦПК України не передбачено подання особою, яка оскаржує рішення суду першої інстанції, пояснень на відзив. Зміни і доповнення до апеляційної скарги мають бути внесені у строк, встановлений законом на апеляційне оскарження (ч.1 ст.364 ЦПК України). Цей строк є присічним і поновленню не підлягає. Окрім того, до змін чи доповнень до апеляційної скарги має бути долучений доказ надсилання його копії іншим учасникам справи, в іншому випадку апеляційний суд не враховує такі зміни і доповнення (ч.2 ст.364 ЦПК України). Письмові пояснення на відзив подані ОСОБА_2 за своїм змістом слід розцінювати як доповнення до апеляційної скарги, щодо яких відсутні докази направлення їхньої копії відповідачу та які подані поза межами встановленого законом строку. У звязку з наведеним апеляційний суд не враховує письмові пояснення на відзив під час перевірки законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 112-К від 16.06 2017 року ОСОБА_2 звільнено з посади фахівця (укладання, пакування) ділянки посилок, зміна №3 терміналу №1 (Харків) філія м. Харків Департамент філіальної мережі дирекція з обслуговування клієнтів з 16.06.2017 року за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. Зобовязано бухгалтерію здійснити розрахунок та виплатити компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в кількості 12 календарних днів на підставі заяви ОСОБА_2 від 16.06.2017 року (а.с.24).

Як вбачається з розрахункового листа за червень 2017 року позивачу було нараховано оклад у сумі 1 760,55 грн., компенсація за невикористану відпустку 4 241,64 грн. та премія за результатами попереднього місяця, з яких 16 червня 2017 року було виплачено 4831,77 грн., що є окладом та компенсацією за невикористану відпустку, та 26 червня 2017 року виплачено 4552,99 грн., що є премією (а.с.7).

Згідно з розрахунковим листком за липень 2017 року позивачу нарахована премія за результатами попереднього місяця, яка булла виплачена 25 липня 2017 року (а.с.7).

Наказом ТОВ «Нова пошта» №113 від 21 червня 2017 року вирішено виплатити премію за травень 2017 року у розмірах згідно додатку до цього наказу. Зобовязано бухгалтерію здійснити нарахування та виплату премії (а.с.26).

Згідно додатку до наказу № 113 від 21.06.2017 року ОСОБА_2 значиться під № 7750 (а.с.28).

Наказом ТОВ «Нова пошта» №124 від 21 липня 2017 року вирішено виплатити премію за червень 2017 року в розмірах згідно додатку до цього наказу. Зобовязано бухгалтерію здійснити нарахування та виплату премії (а.с.29).

Згідно додатку до наказу № 113 від 21.06.2017 року ОСОБА_2 значиться під № 7486 (а.с.31).

Згідно листа відповіді ТОВ «Нова пошта» за № 6021 від 02.11.2017 року, 26.06.2017 року підприємством була перерахована премія за результатами роботи за попередній місяць в сумі 4552 грн. 99 коп., а 25.07.2017 року премія за результати роботи в червні в сумі 2118 грн. 00 коп., так як згідно Колективного договору премія визначається та нараховується відповідно до особистого вкладу працівника та за поданням керівника підрозділу за підсумками роботи за попередній місяць. Згідно з п.3.3. Додатку № 2 «Положення про преміювання працівників ТОВ «Нова Пошта» до Колективного договору працівникам, які відпрацювали неповний місяць у звязку з звільненням, виплата премій може здійснюватися за фактично відпрацьований час по закінченню календарного місяця(а.с.4).

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та, відмовляючи у задоволенні позову виходив з необгрунтованості заявлених вимог, оскільки за станом на день звільнення у позивача ще виникло право на отримання премії.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Так, статтею 2 ЗУ "Про оплату праці" визначено можливу структуру заробітної плати. Зокрема, зазначено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 97 КЗпП України, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими угодами.

Відповідно до змісту ч.3 ст. 97 КЗпП України вбачається, що конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною першою вказаної статті, відповідно до якої зокрема оплата, може проводитись за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 КЗпП України, власник або уповноважений орган чи фізична особа не мають права в одноособовому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором.

Відповідно до пункту 4.1 Колективного договору ТОВ «Нова пошта» система оплати праці в ТОВ, її структура, строки і періодичність виплати заробітної плати, інші питання оплати праці працівників підприємства визначено у положенні про оплату праці та у положенні про преміювання (а.с.35).

Згідно пункту 4.3. вказаного колективного договору для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці.

До фонду оплати праці товариства включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає платі, або за невиконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Фонд основної заробітної плати включає нарахування винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці.

Фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять: премії за виконання виробничих завдань; надбавки та доплати до посадових окладів у розмірах, передбачених чинним законодавством; суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати працівників;суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати; оплата за невідпрацьований час.

Згідно п.1.5 Положення про преміювання працівників ТОВ «Нова пошта» преміювання працівників підприємства здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальну результати праці за підсумками роботи за місяць. В окремих випадках за виконання особливо важливої роботи, може бути виплачена разова премія (а.с.41).

Відповідно до п.3.1 та п.3.2 вказаного положення преміювання працівників підприємства здійснюється за результатами роботи щомісячно, в межах фонду заробітної плати і індивідуальний розмір премій працівників за виконання показників, зазначених у п.2 цього Положення, встановлюється без обмежень і визначається по кожному працівнику згідно з поданням керівника підрозділу.

Згідно з п.4.1 Положення, преміювання оформлюється наказом по підприємству та супроводжується відомістю про преміювання.

Аналіз наведених нормативних положень дає підстави для висновку про те, що право на отримання премії як складової частини заробітної плати не є безумовним. Прийняття рішення про нарахування і виплату премії віднесено до компетенції уповноваженої особи роботодавця (директора). Отже, право на отримання премії виникає у працівника з дня ухвалення уповноваженою особою відповідного рішення. Умови, порядок, критерії, строки, тощо для ухвалення такого рішення визначаються внутрішніми нормативними актами підприємства. У Колективному договорі та у Положенні про преміювання працівників ТОВ «Нова пошта» не встановлено конкретної дати для прийняття рішення про преміювання працівників мається лише загальна указівка, що преміювання працівників підприємства здійснюється за результатами роботи щомісячно і оформлюється наказом по підприємству та супроводжується відомістю про преміювання. Очевидним і логічним є те, що рішення про преміювання приймається у місяці наступному після перевірки результатів за попередній місяць. Внутрішні нормативні акти ТОВ «Нова пошта» не місять норми про позачергове вирішення питання щодо преміювання працівника, який звільняється. Відсутня така норма і у КЗпП України чи іншому законі, що регулює правовідносини з оплати праці.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач у справі нарахував і виплатив премію позивачу за травень і червень 2017 року в порядку, визначеному його внутрішніми нормативними актами (Колективний договір і Положення про преміювання працівників ТОВ «Нова пошта»), апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на дату звільнення (16 червня 2017 року) у позивача не виникло права на отримання премії, отже при його звільненні дотримані вимоги ст.116 КЗпП України щодо виплати працівнику усіх належних від підприємства сум.

Твердження апеляційної скарги про те, що накази про преміювання позивача мали бути видані у день його звільнення ґрунтуються на хибному розумінні приписів ч.1 ст.116 КЗпП України.

Стосовно строку давності по вимогам про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід виходити із сталої правової позиції, згідно якої невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Отже, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Невиплата власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум і вимога звільненого працівника щодо їх виплати є трудовим спором між цими учасниками трудових правовідносин.

Згідно із частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним (Постанова ВСУ №6-116цс15 від 24 червня 2015 року).

Наведені висновки суду касаційної інстанції спростовують доводи апеляційної скарги про можливість застосування до спірних правовідносин приписів ч.2 ст.233 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги про нарахування середньоденного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не мають істотного значення для вирішення спору, враховуючи встановлену судом необґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції при вирішенні цього спору виконав вимоги ст.89, ст.264 ЦПК України та у відповідності до приписів зазначених норм дав належну оцінку встановленим обставинам і дослідженим доказам та у рішенні обґрунтував належним чином свої висновки по суті спору.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1ч.1ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 17.04.2018 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов