Провадження № 2/369/737/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20.02.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 07 жовтня 2016 укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 8000 грн., про що склав власноручно розписки. Дані кошти зобов'язувався повернути у строк до 20 листопада 2016 року. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконує та не повернув кошти в повному розмірі. Тому утворилась заборгованість у розмірі 8000 грн. Враховуючи, що відповідач кошти не повернув, тому зобов'язаний їх повернути з врахуванням індексу інфляції в розмірі 9 423,20 грн. та три відсотки річних в розмірі 263,00 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість в розмірі 9 686,20 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Суду пояснила, що між сторонами був укладений договір позики. На підтвердження передачі коштів відповідачем було написано розписку. Кошти у строк не повернув. Просив задоволити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував. Суду пояснив, що з позивачем були ділові стосунки. 07 жовтня 2016 року він на прохання ОСОБА_3 дійсно написав розписку, за якою він начебто отримав у борг 8000 грн. Насправді кошти йому не передавались, ні готівкою, ні перерахуванням на картку. Розписку писав фактично під примусом, оскільки в автомобілі крім нього та позивача перебували ще сторонні люди. Також зазначив, що з ОСОБА_3 були довірливі стосунки, тому це також зумовило написання цієї розписки. Але позивач запевнив, що це лише для «відмивання коштів» і жодних претензій до нього не матиме в майбутньому. У . добровільному порядку він домовитись з позивачем не зміг, так як останній не виявив бажання з ним спілкуватись. При вирішенні спору просив врахувати дані обставини, а також те, що він є потерпілою особою від злочинних дій позивача. Вважав позов необґрунтованим та безпідставним і просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей.

Ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

При розгляді справи судом встановлено, що 07 жовтня 2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позики. За даним договором ОСОБА_2 отримав у борг кошти в розмірі 8000 грн., що підтверджується власноручно написаною розпискою.

Суд критично оцінює пояснення відповідача, що кошти він не отримував фактично, а просто написав дану розписку, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цим обставинам суду не подано. Крім того, у тексті наданої розписки відповідач зазначив: «взяв в борг гроші в сумі 8000 грн.».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Ст. 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до умов договору позики ОСОБА_2 зобов'язувався повернути кошти у строк до 20 листопада 2016 року.

Враховуючи, що ОСОБА_2 отримав в борг грошові кошти в розмірі 8000 грн. у строк до 20 листопада 2016 року кошти не повернув, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

За ст. 611 ЦК України у раз порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов'язання, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування та моральної шкоди.

Ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши подані суду розрахунки, відповідач заперечень щодо них не надав, суд вважає, що до стягнення підлягають інфляційні втрати в розмірі 1423,20 грн. та три відсотки річних в розмірі 263 грн..

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн. відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 640грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість за договором позики з врахуванням індексу інфляції в розмірі 9 423,20 грн. (дев'ять тисяч чотириста двадцять три грн. 20 коп.) та трьох відсотків річних в розмірі 263 грн. (двісті шістдесят три грн.), та судовий збір в розмірі 640 грн. (шістсот сорок грн.).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя