Постанова

Іменем України

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 501/2967/14

провадження № 61-5411св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року у складі суддів: Плавич Н.Д., Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі ними 15 травня 2007 року було придбано автомобіль марки «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_1. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 здійснив відчуження вказаного автомобіля ОСОБА_4 без її згоди. Вказувала, що вказаний автомобіль придбаний за 68 900 грн, при цьому 10 335 грн було сплачено подружжям за квитанцією № 88-062F/1 від 15 травня 2007 року за спільні кошти, а на суму 58 565 грн між ОСОБА_2 та філією Одеського регіонального управління банку «Фінанси та кредит» був укладений кредитний договір № 11 к-2611 від 24 травня 2007 року, за умовами якого отримано 11 710 доларів США. До квітня 2012 року виплати за кредитним договором проводились за рахунок спільних коштів подружжя. В період протягом травня 2012 року - січня 2013 року відповідач за рахунок власних коштів сплатив за кредитним договором від 24 травня 2007 року частину вартості автомобіля у сумі 1 800 доларів США. Таким чином, ураховуючи, що за придбання автомобіля за рахунок спільних коштів було сплачено 10 335 грн та 9 910 доларів США, саме з цієї суми повинна бути розрахована компенсація у розмірі Ѕ частини вартості вказаного автомобіля.

З урахуванням уточнень, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, в сумі 5 167 грн 50 коп. та сумі еквівалентній 4 955 доларів США, що станом на 03 березня 2015 року, становить 122 983 грн 10 коп., всього стягнути грошову компенсацію у розмірі 128 150 грн 60 коп.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля у розмірі 9 173 грн 51 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн 60 коп.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2015 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 березня 2015 року змінено, викладено резолютивну частину у новій редакції. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію її частини у спільному сумісному майні подружжя у розмірі 25 937 грн 28 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У вересні 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2016 року, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнуто з останньої Ѕ частину боргових зобов'язань, які виникли у подружжя перед філією Одеського регіонального банку «Фінанси та кредит», у сумі 2 098 доларів 2 центи США, що еквівалентно 50 070 грн 21 коп. При винесенні рішення суд керувався тим, що ОСОБА_2 в період протягом травня 2012 року - січня 2013 року за рахунок власних коштів сплатив за кредитним договором № 11 к-2611 від 24 травня 2007 року частину вартості автомобіля у сумі 1 800 доларів США, а залишок коштів за кредитом у сумі 2 396 доларів США сплачено ОСОБА_2 за рахунок коштів, наданих ОСОБА_4 у якості передоплати за придбання автомобіля. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 надав розписку від 15 лютого 2013 року, за якою ОСОБА_4 передав йому кошти у сумі 2 400 доларів США у якості передоплати за придбання автомобіля марки «Шевроле Авео», таким чином, на думку заявника, встановлено, що розрахунок за автомобіль у розмірі 51 874 грн 57 коп. проводився у доларах США, що становило 6 492 доларів США. Враховуючи те, що згідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2016 року ОСОБА_1 повинна сплатити на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі Ѕ частини боргових зобов'язань і те, що автомобіль був проданий останнім за кошти у доларах США, то й грошова компенсація вартості автомобіля повинна бути стягнута з відповідача у розмірі Ѕ частини вартості автомобіля на момент продажу у розмірі 6 492 доларів США, і саме з цієї суми повинна розраховуватись сума грошової компенсації для ОСОБА_1 її частини у спільному сумісному майні подружжя.

На підставі викладеного, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - просив суд переглянути рішення апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2015 року з підстав, передбачених статтею 361 ЦПК України, у редакції чинній на момент звернення із заявою; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «Шевроле Авео» в сумі, еквівалентній 3 246 доларів США, що станом на 16 вересня 2016 року становить 84 071 грн 40 коп.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2016 року вирішено спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо їх боргових зобов'язань за кредитним договором між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2, який був укладений позичальником в інтересах сім'ї. Суд у вказаному рішенні не давав оцінку, в якій валюті проводився розрахунок за спірний автомобіль між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Доводи сторін про порядок розрахунку за спірний автомобіль, які вони надавали при розгляді справи, не дають підстав для висновку, що ці пояснення є нововиявленими обставинами, які дають підстави для перегляду рішення апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2015 року.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно зазначив в ухвалі, що лише доводи сторін про порядок розрахунку за спірний автомобіль у доларах США не дають підстав вважати, що це є нововиявленими обставинами; відмовивши у задоволенні заяви, апеляційний суд фактично двічі розділив суму, отриману ОСОБА_2 від продажу автомобіля та фактично став на сторону боржника ОСОБА_2, який ухиляючись від сплати компенсації за проданий автомобіль на користь ОСОБА_1, безпідставно намагається стягнути кошти, закривши таким чином свій борг.

У лютому 2017 року ОСОБА_2 подав заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що в касаційній скарзі не зазначено, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; заява про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами не містить жодного посилання на будь-яку обставину, яка виявилась нововиявленою; ухвала апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

30 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 361 ЦПК України у редакції, чинній на момент звернення із заявою, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПКУкраїни).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Пункт п'ятий вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначає, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Посилання заявника, на те що в обґрунтування позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргових зобов'язань, ОСОБА_2 надав суду розписку від 15 лютого 2013 року, згідно якої ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 кошти у сумі 2 400 доларів США у якості передоплати за придбання автомобіля марки «Шевроле Авео», що підтверджує розрахунок за продаж вказаного автомобіля в доларах США, не є нововиявленою обставиною, оскільки вказана розписка була долучена до матеріалів справи при розгляді справи судом першої інстанції (а. с.71)

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, апеляційний суд, вірно зазначив, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2016 року не встановлено, в якій валюті проводився розрахунок за автомобіль та дійшов обґрунтованого висновку про відсутності підстав, установлених статтею 361 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду заяви, для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків апеляційного суду по суті вирішення вищевказаної заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права.

Згідно частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. С. Лесько

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська

С.П. Штелик