Провадження №2/200/130/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору,

стягнення грошових коштів та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнень посилається на те, що 14.10.2010 року в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташований за адресою АДРЕСА_2, власником якого є відповідач, він уклав договір № 0210407, згідно якого відповідач виготовляє та монтує металопластикові вікна та дві захисні ролети, загальною вартістю 33 133 грн. 00 коп. Згідно домовленості він зробив передоплату у розмірі 25000,00 грн. за металопластикові вікна, 08.12.2010 року він зробив доплату у розмірі 8133 грн. 00 коп. В цьому переліку вартість ролет з монтажем склала 5613 грн.00 коп. (ролета з електроприводом - 4325 грн., в тому числі монтаж 659,00 грн. та ролета з ручним приводом 1288 грн., в тому числі монтаж 191,00 грн.). Гарантійний строк на вказаний товар згідно п.1.3. договору становить 7 років.

У встановлений договором термін вікна та захисні ролети було встановлено, але інформація, що передбачена ст.15 Закону України "Про захист споживачів", йому надана не була як не були надані відомості про строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій - ні до замовлення, ні після йому надано не було. Також йому не надано було технічного паспорту чи іншого документу, що його замінює, з позначкою про дату продажу, що передбачено п.11 ст.8 вказаного Закону.

Впродовж восьми місяців користування ролетами, з яких п"ять місяців ролети були замкнуті та не використовувались, він двічі звертався до відповідача з приводу гарантійного ремонту ролети з електроприводом, оскільки при використанні ролета видавала сторонні звуки, які свідчили про неякісну роботу, і відповідач приїздив та усував виявлені недоліки в роботі ролети.

Позивач посилається на те, що після виконання другого ремонту та декількох днів експлуатації ролету з електроприводом заклинило та вона зовсім перестала працювати, в зв"язку з чим відповідач був викликаний для проведення гарантійного ремонту. 22.08.2011 року по приїзду відповідача з"ясувалося, що згоріла електронна схема управління. Впродовж трьох днів відповідач намагався полагодити ролету, в результаті ремонту короб ролети був розібраний, направляючи та ламелі пошкоджені, електронна схема управління та пульт управління були забрані відповідачем та з його слів передані на ремонт. Ролета була кинута в такому стані і відповідач відмовився її ремонтувати.

30.08.2011 року ним була складена відповідна заява до відповідача з вимогою розірвати договір купівлі-продажу у частині ролети з електроприводом та повернути сплачені за неякісний товар гроші у розмірі 4325 грн. за ролету та 659 грн. за її монтаж. Із наданої йому відповідачем відповіді він зрозумів, що на думку відповідача недоліки товару виникли внаслідок порушення ним правил користування ролетою та втручання в її роботу третіх осіб. Проте після встановлення ролети і до терміну закінчення її експлуатації та багаторазових ремонтів відповідач не робив зауважень щодо порушення правил користування ролетою чи втручання у її роботу третіх осіб. 13.10.2011 року він вдруге звернувся з заявою до відповідача з вимогою розірвати договір купівлі-продажу у частині ролети з електроприводом та повернення йому сплачених за них грошових коштів у вказаній сумі.

Позивач також зазначає, що наприкінці вересня 2011 року перестала працювати друга ролета з механічним приводом. Йому було відмовлено відповідачем у здійснені гарантійного ремонту з посиланням на те, що він сам зламав ролету, відповідну експертизу для визначення причини втрати якості товару відповідач не провів. Позивач посилається на те, що діями відповідача йому також заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 5613,00 грн.

Позивач просить розірвати договір №0210407 від 14.09.2010 року, укладений між ним та ПП ОСОБА_2, в частині придбання ролет захисних; стягнути з відповідача на його користь сплачену суму за виготовлення та монтаж ролет у розмірі 10 659,03 грн. та 5613,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також понесені витрати по справі.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до змісту ст.ст. 11, 509, 526 ЦК України однією з підстав виникнення зобов"язання є договори, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. 673, 675 ЦК України продавець (виробник, виконавець) зобов"язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також дати інформацію про продукцію. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов"язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Виробник (виконавець) зобов"язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про захист прав споживачів" виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або на етикетці чи в будь-якому іншому документі, що додається до продукції.

Згідно до ч.2 ст.679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 680 ЦК України покупець має право пред"явити вимогу у зв"язку з недоліками товару ща умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред"явити вимогу у зв"язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Згідно до вимог ст.ст. 678, 708 ЦК України, ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", п. 16 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 11.04.2002 року № 506, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача пред"являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Продавець і виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача) зобов"язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Вимоги споживача, передбачені статтею 8 вказаного Закону, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на звернення до суду та інших уповноважених органів державно влади за захистом порушених прав.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 14.10.2010 року в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташований за адресою АДРЕСА_2, де здійснює свою діяльність ПП ОСОБА_2, між позивачем та ПП ОСОБА_2 був укладений договір № 0210407, згідно якого відповідач зобов"язався виготовити та передати позивачеві, змонтувати металопластикові вікна та дві захисні ролети, загальною вартістю 33 133 грн. 00 коп.

Відповідно до п.1.3. вказаного договору гарантійний строк на вказаний товар становить 7 років.

У відповідності до п.3.1. договору продавець зобов"язаний в строк, не пізніше 09.11.2010 року передати продавцю товар, вказаний в специфікації до договору.

Згідно домовленості з відповідачем позивач зробив передоплату у розмірі 25000,00 грн. за металопластикові вікна, що підтверджується товарним чеком від 14.10.2010 року до договору № 0210407. 08.12.2010 року позивач здійснив доплату за договором у розмірі 8133 грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком.

В найменуванні переліку товару та робіт по його встановленню, вартість яких була оплачена позивачем, вартість ролет з монтажем склала 5613 грн.00 коп. (ролета з електроприводом - 4325 грн., в тому числі монтаж 659,00 грн. та ролета з ручним приводом 1288 грн., в тому числі монтаж 191,00 грн.).

У встановлений договором термін вікна та захисні ролети були встановлені позивачеві.

Судом також встановлено, що впродовж восьми місяців користування ролетами, з яких п"ять місяців ролети були замкнуті та не використовувались, позивач двічі звертався до відповідача з приводу гарантійного ремонту ролети з електроприводом розміром 3100*2500, оскільки при використанні ролета видавала сторонні звуки, які свідчили про неякісну роботу, і відповідач приїздив та усував виявлені недоліки в роботі ролети, що не заперечувалося в судовому засіданні відповідачем.

Після виконання другого ремонту та декількох днів експлуатації ролету з електроприводом заклинило та вона зовсім перестала працювати, в зв"язку з чим ним був викликаний відповідач для проведення гарантійного ремонту.

22.08.2011 року по приїзду відповідача з"ясувалося, що згоріла електронна схема управління ролети і впродовж трьох днів відповідач намагався полагодити ролету, в результаті ремонту короб ролети був розібраний, направляючи та ламелі пошкоджені, електронна схема управління та пульт управління були забрані відповідачем для ремонту, що не заперечувалося в суді відповідачем. В подальшому відповідач відмовився від здійснення ремонту ролети.

30.08.2011 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій вимагав розірвати вказаний договір купівлі-продажу у частині придбання ролети з електроприводом та повернути сплачені за неякісний товар гроші у розмірі 4325 грн. за ролету та 659 грн. за її монтаж, посилаючись на те, що ролета з елепроприводом вийшла з ладу в зв"язку з неправильною її установкою та неодноразовими безрезультатними спробами відповідача її полагодити, в наслідок чого вона втратила товарний вигляд.

Письмовим поясненням відповідача від 20.09.2011 року позивач був повідомлений про те, що недоліки товару виникли в наслідок порушення позивачем правил користування ролетою та втручання в її роботу третіх осіб. Проте будь-яких доказів цього відповідачем суду не надано.

13.10.2011 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою, в якій вимагав розірвати вказаний договір купівлі-продажу у частині придбання ролети з електроприводом та повернути сплачені за них грошових коштів у вищевказаній сумі.

Встановлено, що в жовтні 2011 року у позивача перестала працювати друга ролета розміром 1600*900 з механічним приводом. На звернення позивача відповідачем було відмовлено у здійснені її гарантійного ремонту, що він підтвердив в судовому засіданні.

П.4 ст. 17 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи.

Судом встановлено, що 28.12.2011 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій вимагав провести експертизу для визначення причин втрати якості ролет, проте його заява була залишена без задоволення відповідачем, який не організував проведення експертизи зазначених ролет.

Недоліки товару були виявлені позивачем у межах гарантійного строку, встановленого договором від 14.10.2010 року, протягом якого відповідач не забезпечив належну роботу вказаних ролетів, що не відповідає положенням ст. 7 Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що недоліки товару - вказаних ролет виникли після їх передання позивачеві внаслідок порушення ним правил користування ролетами чи їх зберігання, або в наслідок дій третіх осіб, тому саме на відповідача законом покладена відповідальність за ці недоліки.

Відповідно до висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №3840/3841-16 від 07.11.2016 року ролети, придбані ОСОБА_1 у ФОП ОСОБА_2 за договором №0210407 від 14.09.2010 року, не відповідають вимогам стандарту за показниками надійності, конструкційних вимог, комплектності, маркування. Сліди механічних пошкоджень виявлено, але встановити причину їх виникнення без залучення відповідних фахівців на надається за можливе. На момент огляду ролети, придбані ОСОБА_1 у ФОП ОСОБА_2 за договором №0210407 від 14.09.2010 року, що встановлені за адресою: АДРЕСА_3 знаходяться у непрацездатному стані, що унеможливлює використання за призначенням.

Таким чином, зважаючи на те, що втрата якості ролетами, неможливість їх використання за призначенням були виявлені під час встановленого договором гарантійного строку, і істотні недоліки товару виникли з вини відповідача, позивач має право вимагати від відповідача розірвання вищевказаного договору від 14.10.2010 року в частині придбання та монтажу захисних ролет та повернення сплаченої ним за ролети та їх монтаж грошові кошти з урахуванням інфляції у розмірі 10659,03 грн., тому його позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Задовольняючи вказані позовні вимоги позивача, суд вважає, що його позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03,1995 року № 4 "Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов"язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов"язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

П. 5 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоров"я продукцією. Позивачем не надано суду доказів того, що постачання відповідачем товару неналежної якості спричинило ситуацію, яка могла стати небезпечною для життя і здоров"я позивача, тому його вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Крім того, вказаним договором від 14.10.2010 року відшкодування моральної шкоди у випадку постачання товару неналежної якості законом не передбачено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 321 грн. 90 коп.

На підстав вищевикладеного, керуючись ст.ст.265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів та моральної шкоди - задовольнити частково.

Договір № 0210407 від 14.10.2010 року, укладений між приватним підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1, - розірвати в частині придбання та монтажу захисних ролет.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (49099, АДРЕСА_1) грошові кошти у розмірі 10659,03 грн., понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 321 грн. 90 коп., а всього 10980 грн. 93 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду, тобто з 12 квітня 2018 року.

Суддя Т.Ю.Єлісєєва