Провадження №2/523/347/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р. Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши в судовому засіданні, в залі суду № 16, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності, -

встановив:

ОСОБА_1, звернулась до суду із зазначеним позовом та просила визнати заповіт недійсним і визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1. Під час розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги та просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 26 листопада 215 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1, та на земельну ділянку площею 1,55 га, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_4 від 22 грудня 2003 року. В обґрунтування вимог, посилалась на те, що померла ОСОБА_4 була її рідною сестрою, інших спадкоємців не має. А заповіт, якій був складений 26 листопада 2015 року сестрою на ім'я відповідачів по справі, не відповідає вимогам законодавства, оскільки сестра була людиною похилого віку, хворіла та не усвідомлювала значення своїх дій, та не могла керувати ними. В зв'язку з чим просить позовні вимоги задовольнити.

Представник позивачки в судове засідання не з'явилась та просила розглянути справу у її відсутність (а.с.240).

Відповідачі в судове засідання не з'явилась, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та надали заяви, відповідно до яких визнали позов частково в частині визнання права власності за позивачкою на земельну ділянку, в іншій частині позову просили відмовити.

Судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що ОСОБА_1 була рідною сестрою ОСОБА_4, про що свідчать: свідоцтво про народження ОСОБА_1, де її прізвище до шлюбу «ОСОБА_1», а батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, де зазначено, що батьками ОСОБА_4 були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.129). Після укладення шлюбу, ОСОБА_1 змінила прізвище з «ОСОБА_1» на прізвище «ОСОБА_1» (а.с.16). ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_5 ( а.с .13).

ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради 18.01.2001р № 12-22088 та зареєстровано 07.03.2001р. в кн..401пр.стр.20 р №42 ( а.с. 108).

Крім того, ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 1,55 га, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_4 від 22 грудня 2003 року ( а.с.228).

Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 26 листопада 2015 року, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_3

05.03.2018 року відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був поданий зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання за ними права власності на земельну ділянку площею 1,55 га, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, від якого у подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились, про що надали до суду 28.03.2018р. відповідні заяви (а.с.242, 244). Відповідно до ухвали суду від 30.03.2018 року вказані заяви були задоволені та провадження за зустрічним позовом закрито.

12.03.2018року ОСОБА_1 до суду було подано заяву про збільшення позовних вимог, де вона просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 26 листопада 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1, та на земельну ділянку площею 1,55 га, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 22 грудня 2003 року, від якого в подальшому ОСОБА_1 частково відмовилась, подавши до суду 28.03.2018 року заяву про відмову від позовних вимог в частині визнання заповіту недійсним та визнання за нею права власності на однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 та відповідно до ухвали суду від 30.03.2018р. вказана заява була задоволена та провадження у справі в цій частині закрито. Одночасно наполягала на задоволені її позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1,55 га, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_4 від 22 грудня 2003 року ( а.с.235).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В силу ч.1,6 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1,55 га, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку , серія НОМЕР_4 від 22 грудня 2003 року, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 392, 1258,1262, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 95, 263-265, 354,355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1, до ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ІПН НОМЕР_2, ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1,55 га, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер НОМЕР_6, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_4 від 22 грудня 2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.04.2018 року.

Суддя: