Справа № 6-5262/11
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про вирішення питання про звернення стягнення на майно, що не зареєстроване за боржником в установленому законом порядку,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. про вирішення питання про звернення стягнення на майно, що не зареєстроване за боржником в установленому законом порядку.

Заява мотивована тим, що на виконанні знаходиться виконавче провадження № 56040726 з виконання виконавчого листа № 6-5262/11 виданого 29.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 42 074,71 дол. США, що еквівалентно 335 583,68 грн., та витрат пов'язаних з вирішенням спору третейським судом у розмірі 3 731,28 грн.

Боржником за вказаним виконавчим листом являється ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

На даний час рішення суду залишається не виконаним.

В ході виконання рішення суду встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, боржнику належить земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для ведення садівництва, площею 0,060 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що також підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки № 927 від 27.05.2008 року та Іпотечним договором № 930/174 від 27.05.2008 року.

Виконавець зазначає, що вказане майно не зареєстроване за боржником в установленому законом порядку.

Розгляд подання здійснено за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи з огляду на те, що приватним виконавцем заявлено клопотання про розгляд поданої заяви без його участі, що відповідає правилам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, зокрема учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, а в силу положень ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд розглядає подання державного виконавця без повідомлення сторін виконавчого провадження та інших заінтересованих осіб.

Суд, дослідивши матеріли подання приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29 березня 2012 Дніпровським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 6-5262/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 335 583,68 грн. та витрат пов'язаних з вирішенням справи третейським судом у розмірі 3 731,28 грн.

22 березня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56040726 з примусового виконання виконавчого листа № 6-5262/11 виданого 29.03.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 335 583,68 грн. та витрат пов'язаних з вирішенням справи третейським судом у розмірі 3 731,28 грн.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З матеріалів подання убачається, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 927, ОСОБА_2 придбала земельну ділянку площею 0,060 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вищевказана земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 за реєстраційним номером обтяження 7265371 зареєстрованим 27.05.2008 року реєстратором приватним нотаріусом Трофімець В.В., за іпотечним договором № 929 від 27.05.2008 р. передана в іпотеку АКБ «Укрсоцбанк» в забезпечення зобов'язання у розмірі 42 500 дол. США.

На зазначену спірну земельну ділянку НОМЕР_3 за кадастровим номером НОМЕР_2, власником якої є ОСОБА_2, накладена заборона на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяження 7265239 зареєстрована 27.05.2008 року реєстратором приватним нотаріусом Трофімець В.В. на підставі іпотечного договору б/н від 27.05.2008 року.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

За нормами ч. ч. 4, 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами ст. ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку» також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Зі змісту договору іпотеки від 27.05.2008 року укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 убачається, що остання передала в іпотеку спірну земельну ділянку для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 2008/36-20/61 від 27.05.2008 року на суму 42500 дол. США.

За вимогами ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Суду не надано доказів в підтвердження тих обставин, що спірна земельна ділянка забезпечена для погашення саме того договору кредиту за яким було видано виконавчий лист для примусового виконання, у тому числі не надано письмової згоди заставодержателя ПАТ «Укрсоцбанк» щодо реалізації вищевказаного нерухомого майна, у зв'язку з чим суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 353, 440 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про вирішення питання про звернення стягнення на майно, що не зареєстроване за боржником в установленому законом порядку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя