Постанова

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 372/4263/15-ц

провадження № 61-9405св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідачі: садівницьке товариство «Механік», ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року у складі судді Потабенко Л. В. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 7 липня 2016 року у складі суддів: Мельника Я. С., Волохова Л. А., Матвієнко Ю. О.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до садівницького товариства «Механік» (далі - СТ «Механік»), ОСОБА_5 про скасування рішення правління товариства та зобов'язання вчинити дії.

Позов мотивований тим, що 23 серпня 2015 року він звернувся до СТ «Механік» із заявою про прийняття його в члени садівницького товариства, яку мотивував тим, що за життя батько позивача, ОСОБА_6, був членом СТ «Механік» та користувався ділянкою НОМЕР_1. Позивач разом з батьком з 2009 року брав активну участь у житті товариства, а також виконував усі обов'язки члена товариства стосовно обов'язкових платежів (внесків) та інших платежів, пов'язаних з діяльністю товариства.

З моменту смерті батька позивач виконує всі зобов'язання, передбачені статутом СТ «Механік» для членів садівницького товариства, у тому числі сплачує за електроенергію та членські внески. У відповідь на подану заяву позивач 26 вересня 2015 року отримав лист СТ «Механік», у якому відповідач вказував про необхідність укладання договорів користування майном товариства, однак не надав відповіді про прийняття чи неприйняття його у члени кооперативу.

26 вересня 2015 року позивачу було повідомлено, що у члени кооперативу було прийнято ОСОБА_5 та надано їй у користування земельну ділянку НОМЕР_1, якою протягом останніх 7 років користувався позивач разом з батьком. На прохання надати копію протоколу правління СТ «Механік» позивач отримав відмову.

Позивач просив скасувати рішення правління СТ «Механік» щодо прийняття в члени СТ «Механік» ОСОБА_5 та передання їй у користування земельної ділянки НОМЕР_1, яке прийнято відповідно до протоколу засідання правління СТ «Механік» від 20 вересня 2015 року № 7, та зобов'язати СТ «Механік» розглянути його заяву про прийняття в члени кооперативу від 23 серпня 2015 року та винести рішення про прийняття ОСОБА_3 в члени товариства.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано СТ «Механік» розглянути заяву про прийняття в члени садівницького товариства ОСОБА_3 від 23 серпня 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову мотивоване тим, що позивач не довів та не надав належних та допустимих доказів того, що рішення правління СТ «Механік» щодо прийняття в члени товариства ОСОБА_5 та передання їй у користування земельної ділянки НОМЕР_1, яке прийняте відповідно до протоколу засідання правління СТ «Механік» від 20 вересня 2015 року № 7, було ухвалене з порушенням законодавства та порушує права позивача.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 7 липня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував усі обставини справи, надав належну правову оцінку доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення в частині вимог про скасування рішення СТ «Механік» про прийняття ОСОБА_5 в члени товариства та передання їй земельної ділянки НОМЕР_1 відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування немає. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося та апеляційним судом не переглядалось.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2016 року, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення в частині вимог про скасування рішення СТ «Механік» про прийняття ОСОБА_5 в члени товариства та передання їй земельної ділянки НОМЕР_1, скасувати ухвалу апеляційного суду, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували того, що позивач як фактичний користувач земельної ділянки та як спадкоємець після смерті батька ОСОБА_6, який був прийнятий членом СТ «Механік» після смерті матері ОСОБА_7, має виключне право бути членом СТ «Механік» та користуватися земельною ділянкою НОМЕР_1. Суди помилково не застосували статтю 2.6 статуту СТ «Механік», не витребували у товариства документи, на підставі яких було прийнято рішення про прийняття відповідача в члени товариства та виділення земельної ділянки НОМЕР_1, і не звернули уваги, що засідання правління СТ «Механік» проводилося в телефонному режимі, що не передбачено статутом.

У листопаді 2016 року СТ «Механік» подало заперечення на касаційну скаргу, в яких, посилаючись на те, що суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права, просить ухвалені в справі судові рішення залишити без змін.

30 листопада 2016 року ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 подав заперечення на касаційну скаргу, в яких, посилаючись на те, що суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права, просить ухвалені в справі судові рішення залишити без змін.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 23 серпня 2015 року ОСОБА_3 подав до правління СТ «Механік» заяву про прийняття у члени садівницького товариства як користувача земельної ділянки НОМЕР_1 та видати йому членську книжку.

Голова СТ «Механік» 26 серпня 2015 року надіслав позивачу лист на заяву від 23 серпня 2015 року, в якому повідомлялось про неможливість прийняти ОСОБА_3 у члени СТ «Механік» у зв'язку з відсутністю вільних земельних ділянок.

20 вересня 2015 року ОСОБА_5 також подала до правління СТ «Механік» заяву про прийняття її в члени садівницького товариства.

Згідно з витягом з протоколу засідання правління СТ «Механік» від 20 вересня 2015 року № 7 ОСОБА_5 було прийнято у члени СТ «Механік», і земельну ділянку НОМЕР_1 СТ «Механік», розташовану у с. Підгірці Обухівського району Київської області, яка належала ОСОБА_7 і знаходилась у її користуванні, було передано її дочці ОСОБА_5 на підставі наданих документів і заяви від 20 вересня 2015 року.

Також суд встановив, що рішенням апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до СТ «Механік», третя особа - ОСОБА_3, про визнання спадкоємцем за законом, визнання факту прийняття спадщини, визнання дій нечинними, зобов'язання вчинити певні дії та за позовом ОСОБА_3 до СТ «Механік», третя особа - ОСОБА_5, про скасування рішення правління встановлено, що мати відповідача, ОСОБА_7, була членом СТ «Механік», і їй рішенням загальних зборів товариства від 27 жовтня 2002 року (протокол № 4) надано в постійне користування земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,06 га.

Зазначену земельну ділянку ОСОБА_7 не приватизувала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. Після її смерті спадкоємцями першої черги за законом були її діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до п. 2.6 статуту громадської організації «Садівницьке товариство «Механік», затвердженого установчими зборами товариства та зареєстрованого Обухівським районним управлінням юстиції 2 грудня 2005 року, який був чинним на час смерті ОСОБА_7, у випадку смерті члена товариства право на вступ до нього надається одному із спадкоємців померлого, а тому членство у СТ «Механік» не є предметом спадкування і не може набуватися в порядку спадкування.

ОСОБА_6 6 грудня 2009 року звернувся до СТ «Механік» із завою, в якій просив переоформити земельну ділянку НОМЕР_1 на його ім'я у зв'язку зі смертю його матері ОСОБА_7

Після смерті матері ОСОБА_6 користувався вказаною земельною ділянкою НОМЕР_1, сплачував усі платежі згідно з вимогами статуту СТ «Механік» та брав участь у громадській діяльності, але рішення загальних зборів СТ «Механік» про прийняття ОСОБА_6 в члени товариства немає.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, спадщину після його смерті прийняв син ОСОБА_3

1 червня 2013 року ОСОБА_5 звернулася із заявою до СТ «Механік», в якій просила прийняти ії в члени товариства у зв'язку зі смертю його матері ОСОБА_7 та брата ОСОБА_6

30 травня 2014 року ОСОБА_3 також звернувся із заявою до СТ «Механік» про прийняття його в члени товариства.

Рішенням правління СТ «Механік» від 20 липня 2014 року вирішено, що питання про право спадкування земельної ділянки НОМЕР_1 необхідно вирішувати в судовому порядку.

Рішенням правління СТ «Механік» від 6 вересня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відмовлено у прийнятті їх у члени товариства та запропоновано звернутися до суду.

23 січня 2016 року на засіданні правління СТ «Механік», протокол № 7/1, поставлено на голосування питання про доповнення рішення з питань порядку денного, відображеного у протоколі засідання правління СТ «Механік» від 20 вересня 2015 року № 7, резолюцією на заяві ОСОБА_3, за що проголосувало 7 членів правління, 1 утримався. Доповнено рішення з питання № 4 порядку денного, відображеного у протоколі засідання правління СТ «Механік» від 20 вересня 2015 року № 7, резолюцією на заяві ОСОБА_3 такого змісту: «ОСОБА_3 відмовити у прийнятті у члени СТ «Механік», за що члени правління не проголосували, а лише поставили свої підписи.

Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності.

Кооператив зобов'язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про кооперацію» та пункту 3.2 чинного на час розгляду заяви статуту СТ «Механік» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Встановивши, що товариство здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування для організації колективного саду згідно з рішеннями Київського облвиконкому від 7 квітня 1987 року № 9 та від 22 червня 987 року № 195, суди дійшли обґрунтованого висновку, що питання прийняття в члени СТ «Механік» належить виключно до компетенції садівницького товариства, вирішення цього питання не може бути покладено на інші органи, в тому числі й на суд.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач як фактичний користувач земельної ділянки та як спадкоємець після смерті батька ОСОБА_6, який був прийнятий членом СТ «Механік» після смерті матері ОСОБА_7, має виключне право бути членом СТ «Механік» та користуватися земельною ділянкою НОМЕР_1, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Крім того, суди обґрунтовано не взяли до уваги статтю 2.6 статуту СТ «Механік», про яку зазначає позивач, оскільки на час виникнення спірних правовідносин діяла нова редакція статуту товариства, яка не передбачає спадкування права на вступ в члени товариства.

Разом з тим статут СТ «Механік» визначає, що прийняття в члени товариства здійснюється рішенням правління за письмовою заявою особи, яка бажає вступити до товариства.

При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, правильно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині вимог про скасування рішення СТ «Механік» про прийняття ОСОБА_5 в члени товариства і передання їй земельної ділянки НОМЕР_1 та ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 березня 2016 року в частині вимог про скасування рішення садівницького товариства «Механік» про прийняття ОСОБА_5 в члени товариства та передання їй земельної ділянки НОМЕР_1 та ухвалу апеляційного суду Київської області від 7 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. В. Пророк С. П. Штелик