Справа № 128/1072/18
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2018 року м.Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою 23 квітня 2018 року, яку було передано судді Ганкіній І.А. 24 квітня 2018 року.

Заяву обгрунтовує тим, що він має намір звернутись до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Зазначає, що 03.01.2018 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого він передав, а ОСОБА_2 отримав від нього грошові кошти в борг в сумі 300 000 гривень на строк до 07.02.2018 року.На підтвердження укладення вказаного договору позики 03.01.2018 року ОСОБА_2 було видано розписку, з якої вбачається, що він взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 300 000 гривень та зобов'язався повернути їх у повному обсязі до 07.02.2018 року.Однак, в порушення норм ст.ст. 526, 530 ЦК України, ОСОБА_2М взяте на себе зобов'язання не виконав, грошові кошти не повернув, що, у відповідності до ст. 16 ЦК України є підставою для звернення до суду за захистом порушеного права.Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що ним було вручено ОСОБА_2 під підпис 14.02.2018 року вимогу про повернення грошових, яка останнім залишилась без виконання.

Згідно договору купівлі-продажу від 17.02.2005 року ОСОБА_2 є власником нерухомого майна, приміщення № 32 по проспекту Коцюбинського в місті Вінниці.

Дане приміщення було зареєстровано в КП «ВООБТІ» 06.03.2008 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням, згідно даного реєстраційного посвідчення вбачається, що вбудоване приміщення складається з приміщення № 27 загальною площею 61,6 кв.м, вхід в підвал № 27-1 площею 5,0 кв.м, торговий зал № 27-2 площею 22,9 кв.м, коридор 27-3 площею 4,0 кв.м, склад № 27-4 площею 23,1 кв.м, комора № 27-5 площею 3,1кв.м, підсобне приміщення 27-6 площею 3,5 кв.м.

За вказаних обставин заявник просить суд накласти арешт на вищезазначене нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_2

Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу такого висновку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно розяснень, викладених у пунктах 1, 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, вбачається, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачений такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 5 статті 153 ЦПК України визначено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Встановлено, що предметом майбутнього позову є стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 300 000 (триста тисяч) грн., що підтверджено копією відповідної розписки від 03 січня 2018 року, в якій визначено строк повернення коштів до 07 лютого 2018 року. Тому, у звязку з тим, що зазначені кошти станом на 23 квітня 2018 року не повернуті заявнику, вважаю, що єдиним можливим способом забезпечення позову ОСОБА_1 про стягнення боргу з ОСОБА_2, з метою подальшого виконання рішення суду, є накладення арешту на належне йому майно, а саме: на вбудоване приміщення в будинку № 32 по проспекту Коцюбинського в м. Вінниці, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 17 лютого 2005 року, посвідченого нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованим в реєстрі за № 238. Дане приміщення було зареєстровано в КП «ВООБТІ» 06.03.2008 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням, згідно даного реєстраційного посвідчення вбачається, що вбудоване приміщення складається з приміщення № 27 загальною площею 61,6 кв.м, входу в підвал № 27-1 площею 5,0 кв.м, торгового залу № 27-2 площею 22,9 кв.м, коридору 27-3 площею 4,0 кв.м, складу № 27-4 площею 23,1 кв.м, комори № 27-5 площею 3,1кв.м, підсобного приміщення 27-6 площею 3,5 кв.м.

На запит судді Ганкіної І.А. від 25 квітня 2018 року керівником апарату Вінницького районного суду Вінницької області 25 квітня 2018 року надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта, відповідно до якої на нежиле приміщення, загальною площею 61,6 кв.м, що розташоване за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, будинок 32, кімната 27, вже накладено обтяження 25 березня 2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки, 2735, 25.03.2008, реєстраційний номер обтяження 6855157.

Отже судом достеменно встановлено, що на час звернення до суду ОСОБА_1 із даною заявою про забезпечення позову, майно на яке заявник просить накласти арешт, вже перебуває під обтяженням.

Тому, з огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що ОСОБА_1 не обґрунтовано належними, достатніми та допустимими письмовими доказами доцільність вжиття саме такого виду заходу забезпечення позову і таких доказів, які б свідчили про те, що невжиття такого виду заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1, за захистом яких він має намір звернутися до суду. У звязку з цим слід відмовити ОСОБА_1 у забезпечені позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СУДДЯ І.А.Ганкіна