Провадження № 2/161/644/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Загоровській І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 04.05.2017 року. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей та не забезпечує матеріальні потреби сімї, хоча зобовязаний це виконувати. Відповідач офіційно не працює, а тому позивач просить стягувати з ОСОБА_4 аліменти в її користь на неповнолітніх дітей в розмірі 4000 грн щомісяця, починаючи від дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнала частково, в межах суми 2000 грн.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.05.2017 року шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, який зареєстрований Малівською сільською радою Демидівського району Рівненської області 27.05.2006 року, актовий запис № 5 - розірвано (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 2-5). Судом встановлено, що батьком дітей є ОСОБА_4, що вбачається з копії свідоцтв про народження (а.с. 2-5). Як встановлено судом, діти проживають з матірю (а.с. 7, 8), яка здійснює їхній догляд та виховання. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання неповнолітніх дітей, а тому вимога про стягнення аліментів в примусовому порядку підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Аналіз норм сімейного законодавства дає підстави зробити висновок, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а тому обоє батьків мають брати рівну участь у забезпеченні рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, суд бере до уваги також, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році встановлений прожитковий мінімум дітей віком до дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Даний прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 є працездатним і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі розмірі 4000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112, 181, СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 листопада 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду . Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.04.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_9