КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №554/1135/18
Провадження № 2/552/701/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2018 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Силка І.О.

За участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що він є спадкоємцем після померлої 14.09.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.11.2017р., після померлої ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 25/2017. При оформленні права власності в порядку спадкування, приватним нотаріусом ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності після померлої ОСОБА_4 її спадкоємцю ОСОБА_2 у звязку з наявністю арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 02.11.2010 року та витягу про державну реєстрацію права № 31956566 від 08.11.2011року, а саме однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №31260273 на квартиру АДРЕСА_2 накладений арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №29460557 від 25.10.2011року Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ державним виконавцем Коноз В.М. На його звернення відповідач надав відповідь, в якій повідомлялось про те, що виконавчі провадження були завершені до моменту настання смерті боржника ОСОБА_4, оскільки виконавчі провадження завершенні з підстав, що не передбачають зняття арешту з майна боржника ОСОБА_3 ВДВС м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 було відмовлено у знятті накладених на майно померлої арештів та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом про зняття арешту. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просив суд, зняти арешт з майна померлої ОСОБА_4, 04.06.1965 року народженн, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та скасувати заборону на відчуження такого майна, яка накладена: постановою Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, державним виконавцем Коноз В.М. від 25.10.2011року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження ВП №29460557 на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави № 2-5306 від 15.08.2011 року стосовно накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на забезпечення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк»; постановою Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 15.05.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження ВП №47544901 на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 №1283 від 26.03.2015 року про стягнення боргу з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Крім того, зазначив, що виконавчі провадження були завершені до моменту настання смерті боржника ОСОБА_4, оскільки виконавчі провадження завершенні з підстав, що не передбачають зняття арешту з майна боржника ОСОБА_3 ВДВС м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Суд, заслухавши адвоката ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку.

У ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ч. 1 ст. 316, ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом встановлено, що на виконанні у ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м.Полтави з 25.10.2011року по 27.10.2011 року перебувало виконавче провадження ВП №29460557 на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави № 2-5306 від 15.08.2011 року, стосовно накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк». У межах виконавчого провадження державним виконавцем 25.10.2011року була винесена постанова про арешт майна боржника та внесено обтяження до відповідних реєстрів.

Також на виконанні ОСОБА_3 ВДВС м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з 15.05.2015 року по 25.04.2016 року перебувало виконавче провадження ВП №47544901 на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 №1283 від 26.03.2015 року про стягнення боргу з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Встановлено, що при виконанні виконавчого провадження 15.05.2015 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, обтяження внесено до відповідних реєстрів.

Але вищезазначені виконавчі провадження були завершені до моменту настання смерті боржника ОСОБА_4, оскільки виконавчі провадження завершенні з підстав, що не передбачають зняття арешту з майна боржника, ОСОБА_3 ВДВС м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області позивачу було відмовлено у знятті накладених на майно померлої арештів та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом про зняття арешту.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

В своєму рішенні від 23 січня 2014 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України»(остаточне 02/06/2014) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

14.09.2016 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-КЕ №330771, виданого Київським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головнного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 7).

Із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 звернувся ОСОБА_2С (а.с. 8).

Листом приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 від 21.11.2017 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру номер 414, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, будинок номер 42 у зв'язку із наявністю зареєстрованої заборони відчуження (а.с. 11).

Таким чином, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права через наявність зареєстрованої заборони відчуження квартиру номер 414, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, будинок номер 42.

Згідно відповіді ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м.Полтави від 11.01.2018 року виконавчі провадження завершені до моменту настання смерті ОСОБА_4 (а.с. 17).

Враховуючи те, що станом на день розгляду справи виконавчі провадження не перебувають на виконанні у ВДВС у зв'язку із поверненням їх стягувачеві, державний виконавець не вправі вчиняти будь-які дії щодо них, в тому числі закривати виконавче провадження і на цій підставі знімати арешт з майна, та те, що ОСОБА_4 померла, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з майна померлої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 та скасувати заборону на відчуження майна за адресою: АДРЕСА_3, яка накладена постановою Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ державний виконавець Коноз В.М. від 25.10.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження ВП №29460557 на підставі ухвали Октябрського районного суду м.Полтави №2-5306 від 15.08.2011 року стосовно накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 на забезпечення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк»; постановою Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 15.05.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за адресою: АДРЕСА_3 в межах виконавчого провадження ВП №47544901 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 №1283 від 36.03.2015 року про стягнення боргу з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області.

Повний текст рішення складено 04.05.20148 року.

Головуючий Т.В.Турченко