Справа №489/855/18
Провадження №2-о/489/43/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Животовою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлена особа Миколаївська міська рада,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із заявою про встановлення факту її проживання із її матірю ОСОБА_3, яка померла 09 лютого 2017 року, однією сімєю понад дванадцять років, оскільки встановлення даного факту необхідно їй для прийняття спадщини після її смерті. Позивач вказує на те, що вона разом із її матірю ОСОБА_3 проживали з 1982 року по 09 лютого 2017 року у кімнаті № 2 будинку № 42 по проспекту Богоявленському в місті Миколаєві, вели спільне господарство, та вона доглядала свою матір, оскільки остання дуже хворіла та потребувала сторонньої допомоги.

Заявник надав заяву про слухання справи за його відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 254602 (а.с. 6).

Кімната № 2 будинку № 42 по проспекту Богоявленський в місті Миколаєві належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 682 від 29.08.2011 р.

З 1982 року по 2002 року ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 кім. 2.

З 2002 року ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1, де зареєструвала себе та свою малолітню доньку ОСОБА_5, але в зазначеній квартирі не проживала, оскільки вона потребувала ремонту, що підтверджується довідкою житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» від 29.01.2018 р. № 912/д, висновком про проведення перевірки від 31.01.2018 року в ході якої встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 не проживали з 2002 р по 2017 р.

На підставі акту про проживання складеного сусідами та працівниками житлово-комунального підприємства «Зоря», за адресою: м. Миколаїв, пр.-т Богоявленський, 42, кім. 2 проживали ОСОБА_2 з 19.01.1982 року по теперішній час та ОСОБА_5 з 18.08.1993 року по теперішній час.

09 лютого 2017 року ОСОБА_3 померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії І-ФП № 256632.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді вказаного вище нерухомого майна.

Після смерті матері заявниця звернулася до другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та оформлення правовстановлюючих документів та майно. Державним нотаріусом надана відповідь про розяснення чинного законодавства від 05.01.2018 року за вих. № 25/01-16з якого вбачається, що ОСОБА_2 у встановлений строк у шість місяців не зверталася з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та вважається такою, що спадщину не прийняла відповідно до ст. 1272 ЦК України.

В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому поорядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Факт того, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 та проживала разом зі спадкодавцем підтверджується актом про проживання, що містяться в матеріалах справи.

Встановлення даного факту необхідно позивачу для отримання спадщини після смерті ОСОБА_3

Приймаючи до уваги надані суду документи та надані в судовому засіданні пояснення позивача викладені в заяві, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі ст. 3 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлена особа Миколаївська міська рада - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, з 1982 року по день відкриття спадщини, смерті останньої 09 лютого 2017 року.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «20» квітня 2018 року.