Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 326/767/17Головуючий у 1-й інстанції Чапланова О.М. Повний текст рішення складений 05.01.2018 року
Пр. № 22-ц/778/1459/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Токмак-Центр» на рішення Приморського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2017 року у справі за позовом Приватного підприємства «Токмак-Центр» (надалі - ПП «Токмак-Центр») до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та судових витрат

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ПП «Токмак-Центр» звернулось до суду із вищезазначеним позовом, який у подальшому уточнило (т.с. 1 а.с. 175, 181-195) та в якому просило стягнути з відповідача, як співвласника ? частки квартири АДРЕСА_1, на його користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з 01.03.2015 року по 01.01.2017 року в розмірі 1/2 частки від основного боргу - 990,13 грн.; інфляційні втрати - 66,70 грн.; три відсотки річних - 32,64 грн.; витрати по оплаті судового збору - 1600 грн. та витрати, пов'язані з явкою представника позивача до суду 29.06.2017 року, 21.07.2017 року, 10.08.2017 року, 30.08.2017 року, 18.10.2017 року, в розмірі 2861,04 грн., всього 5550,51 грн., а також 18.10.2017 року у розмірі 138,68 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 01.06.2017 року судовий наказ № 326/519/17-ц від 10.05.2017 року за заявою ПП «Токмак-Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - скасовано. Цією ухвалою встановлений факт прийняття спадщини ОСОБА_2, а саме: квартири АДРЕСА_1, з моменту відкриття спадщини - з ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2, прийнявши в спадщину 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, прийняла й обов'язки з утримання майна, як і співвласники цього будинку - є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За отримані послуги боржником в липні 2015 року сплачені кошти в сумі 355,22 грн., що підтверджується розрахунком та засвідчується її воля до настання відповідних правових наслідків з отримання послуг (ч.2 ст.205 ЦК України) та бажання укласти договір (ч.2 ст.642 ЦК України).

Свої зобов'язання з надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території позивач виконує в повному обсязі. Боржник свої зобов'язання, щодо оплати за отримані послуги не виконує. Загальна заборгованість за період з 01.03.2015 року по 01.01.2017 року по квартирі за отримані послуги склала 1980,26 грн., що підтверджується розрахунком. Частка боржника від зального боргу складає 990,13 грн. (1980,26 грн.:2 = 990,13 грн.).

Між сторонами фактично укладено договір про надання послуг, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, а поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а тому, згідно ч.2 ст. 205 ЦК України, даний договір вважається укладеним з моменту надання заявником (виконавцем) та прийняття боржником послуги з утримання будинку і прибудинкової території.

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2017 року (т. с. 1 а.с. 220-223) у задоволенні позовних вимог ПП «Токмак-Центр» у цій справі відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні позивач ПП «Токмак-Центр» (т.с. 1 а.с. 237-243) просив рішення суду першої скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

З 15.12.2017 року набрала законної сила нова редакція ЦПК України, нею апеляційний суд керується при апеляційному перегляді цієї справи.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 16 лютого 2018 року (т.с. 2 а.с. 3), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року (т.с. 2 а.с. 7).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідач ОСОБА_2 поштою подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача (т. с. 2 а.с. 11-17).

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 апеляційному суду не подали.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ПП «Токмак-Центр» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що відповідач та треті особи із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача ПП «Токмак-Центр».

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, судовими рішеннями є рішення, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ПП «Токмак-Центр» у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 4, 10, 12, 13, 81, 133, 138, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, та виходив із відсутності підстав для задоволення позову позивача у цій справі та безпідставності останнього.

Проте із такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна з наступних підстав.

Так, в силу вимог ст. 263 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, 1. судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; 2. законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.3. судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом; 4. при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; 5 обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; 6. якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Згідно із ст. 264 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Суд у порушення вимог ст. ст. 10 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст. 12 ч. 5 ЦК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року включно, не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин цієї справи, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушено судом першої інстанції норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, встановлено, що відповідно до договору, посвідченого 16 листопада 1998 року приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 1227, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с.87).

Згідно із повідомленням КП БТІ «Абрис» Виконкому Токмацької міської ради від 16.08.2017 року, згідно паперових носіїв інвентаризаційних справ, що зберігаються в архіві, станом на 01.01.2013 року, нерухоме майно : квартира за адресою: АДРЕСА_1, обліковується за:

-ОСОБА_3 - 1/4 частка, на підставі договору обміну від 16.11.1998 року, р.№1227, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу;

-ОСОБА_4 - 1/4 частка, на підставі договору обміну від 16.11.1998 року, р.№1227, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу;

-ОСОБА_5 - 1/4 частка на підставі договору обміну від 16.11.1998 року, р.№1227, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу;

-ОСОБА_6 - 1/4 частка на підставі договору обміну від 16.11.1998 року, р.№1227, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу (т.с. 1 а.с.86).

Згідно із свідоцтвами про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. с. 1 а.с.161-162).

Згідно із довідкою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Фіщина В.В. від 30.05.2017 року із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6, яка проживала за адресою: АДРЕСА_3, з метою оформлення спадкових прав на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, звернулась ОСОБА_2, яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав (т.с. 1 а.с. 117).

Згідно із повідомленнями приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу від 01.11.2017 року, спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не заведена (т.с. 1 а.с. 172).

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є дружина - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, яка до цього спадщину у вигляді ? частини вищезазначеної квартири після смерті ОСОБА_5 прийняла на підставі ст. 1268 ч. 3 ЦПК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав. Від інших осіб заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило, що також у тому числі підтверджується відповіддю нотаріуса від 01.11.2017 року (т.с. 1 а.с. 172).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Таким чином, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 частка ОСОБА_6 у вищезазначеній квартирі складала вже ? (розрахунок: 1/4 частка ОСОБА_6 на підставі договору обміну від 16.11.1998 року, р.№1227, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу (т.с. 1 а.с.86) + в порядку спадкування за законом ? частка ОСОБА_5).

08.07.2015 року нотаріусу надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6, у зв'язку з цим 08.07.2015 року було відкрито спадкову справу №100/2015. ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_6, на підтвердження чого нею було надане свідоцтво про народження ОСОБА_2 (копія т.с. 1 а.с. 163) та свідоцтво про укладення шлюбу на підтвердження зміни прізвища відповідача з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» у зв'язку із укладенням шлюбу із ОСОБА_9 (копія т.с. 1 а.с. 164, 173).

09.07.2015 року надійшла заява про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_3, дочки спадкодавця, на користь ОСОБА_2 (т.с. 1 а.с. 173).

Від інших осіб заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило. Інформації про наявність або відсутність інших спадкоємців за законом або за заповітом немає (т. с. 1 а.с.172-173).

При вищевикладених обставинах, єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який в установлений законом строк прийняв спадщину у вигляді ? частини вищезазначеної квартири після смерті ОСОБА_6 є відповідач у цій справі - ОСОБА_2

Оскільки, 6-місячний строк з дня смерті ОСОБА_6 для прийняття спадщини останньої у вигляді вищезазначеної ? частки квартири збіг 23 серпня 2017 року (згідно із довідкою нотаріуса від 01.11.2017 року інші спадкоємці протягом вказаного 6-місячного строку не з'явились (т.с. 1 а.с. 173).

Звідси, ОСОБА_2 вважається єдиним спадкоємцем, який прийняв вказану спадщину у вигляді ? частини вищезазначеної квартири після смерті ОСОБА_6 та належним відповідачем у цій справі.

Неоформлення ОСОБА_2 до теперішнього часу у встановленому законом порядку своїх вищезазначених спадкових прав у нотаріуса, зокрема: неотримання останньою до теперішнього часу у нотаріуса свідоцтва про право на вказану вище спадщину за законом не позбавляє та не звільняє останню від прав та обов'язків, які перейшли до неї відносно цієї спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6 з ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто з часу відкриття спадщини.

Оскільки, в силу вимог ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тобто, ? частина вищезазначеної квартири належить ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_2.

В силу вимог ст. 319 ч. 4 ЦК України власність зобов'язує.

Тому, ОСОБА_2, як власник ? частини вищезазначеної квартири, зобов'язана з ІНФОРМАЦІЯ_2 оплачувати фактично надані ПП «Токмак-Центр» послуги з утримання прибудинкової території, споруд та будинку, в якому розташована її власність у вигляді ? частини вищезазначеної квартири пропорційно до розміру цієї власності (розрахунок т.с. 1 а.с. 6-7).

Оскільки, згідно із ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №143 від 22.06.2006 року ПП «Токмак-Центр» визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (т.с. 1 а.с.10).

Згідно із Переліком житлових будинків і споруд, що є додатком до вказаного рішення, ПП «Токмак-Центр» визначено виконавцем послуг з утримання, в тому числі, і будинку АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с.10 зворот.).

Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №224 від 28.08.2008 року погоджено для ПП «Токмак-Центр» розмір тарифу на утримання будинків та прибудинкових територій для населення за 1 кв м загальної площі (т.с. 1 а.с.11).

Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №59 від 23.02.2012 року з 01.03.2012 року ПП «Токмак-Центр» визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (т.с. 1 а.с.69).

25.12.2014 року між виконавчим комітетом Токмацької міської ради та ПП «Токмак-Центр» укладено договір на утримання житлових будинків і прибудинкових територій житлового фонду (т.с.1 а.с.70-71).

У Переліку будинків та прибудинкових територій житлового фонду Токмацької міської ради, який передається в обслуговування ПП «Токмак-Центр», що є додатком до вказаного договору, зазначено будинок АДРЕСА_1 (т. с. 1 а.с.72).

Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради № 66 від 26.03.2015 року встановлено з 01.05.2015 року для ПП «Токмак-Центр» перелік послуг і розмір тарифу на утримання будинків та прибудинкових територій для населення та суб'єктів господарювання за 1 кв. м загальної площі, періодичність та строки надання послуг (т.с.1 а.с.12).

Матеріали цієї справи не містять належних, допустимих доказів того, що ОСОБА_2 не погоджувалась із вищезазначеними рішеннями виконавчого комітету Токмацької міської ради, оскаржувала їх в суді та останні були визнані незаконними тощо.

Тому, суд першої інстанції має виходити із правомірності останніх у цій справі.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації №275 від 19.05.2016 року АДРЕСА_1, розташована у АДРЕСА_1 (т.с.1 а.с.13).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Приватне Підприємство «Токмак-Центр» зареєстроване у вказаному реєстрі (т.с.1 а.с.9).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

В силу вимог ст. 19 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Відповідно до п.6 ч. 1 та п.1 ч.3 ст. 20 цього Закону споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Встановлено, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місця проживання відповідача ОСОБА_2 з 13.10.2001 року по 13.07.2017 року було: АДРЕСА_4, з липня 2017 року вона зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_5 (т.с. 1 а.с. 60-61,66).

Однак, послуги ПП «Токмак-Центр» саме з утримання будинку і споруд та прибудинкової території нараховуються співвласникам будинку щомісяця незалежно від проживання (непроживання) останніх у будинку та зокрема відповідача ОСОБА_2, як співвласника, у вищезазначеній квартирі.

Оскільки, витрати житлово-експлуатаційних підприємств на утримання житла включають витрати на здійснення комплексу робіт, спрямованих на створення необхідних умов для проживання людей і забезпечення збереження жилих будівель та технічного обладнання. До цих робіт належать підготовка до весняно-літнього та осінньо-зимового періодів, прочищення димарів та газоходів, наладка та регулювання технічного обладнання будинку, обстеження стану несучих і огороджувальних конструкцій тощо.

Згідно із п.3 ч.2 ст. 21 даного Закону виконавець зобов'язаний: підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 26 зазначеного Закону істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору. 2. Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення.

За змістом ч.1 ст. 29 вказаного Закону договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Згідно із ч.1 ст. 32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

П. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ №45 від 24.01.2006 року, встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний, зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачем є, зокрема фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Хоча у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, зокрема з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати фактично наданих відповідачу послуг позивача у повному обсязі.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції мав задовольнити первісні позовні вимоги ПП «Токмак-Центр» до ОСОБА_2 у цій справі про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2015 року по 01.01.2017 року в розмірі 1/2 частки від основного боргу - 990,13 грн.(розрахунок наведений у позові позивача: а.с. 4), які є обґрунтованими та доведеними у цій справі.

Оскільки, відповідач ОСОБА_2 не надала суду першої інстанції належних, допустимих доказів у спростування розрахунку позивача у цій справі щодо цієї заборгованості, а також не надала належних, допустимих доказів та підтвердження факту надання позивачем відповідачу неякісних послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у вищевказаний період, за який стягується вищезазначена заборгованість у цій справі.

Також, в силу вимог ст. 625 ЦК України задоволенню у цій справі підлягали похідні від первісних позовні вимоги позивача ПП «Токмак-Центр» у цій справі про стягнення з ОСОБА_2 інфляційних втрат - 66,70 грн. та трьох відсотків річних - 32,64 грн. (розрахунок (т.с. 1 а.с. 6-7).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ПП «Токмак-Центр», як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

Звідси, апеляційну скаргу ПП «Токмак-Центр» слід задовольнити частково, рішення Приморського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2017 року у цій справі скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов ПП «Токмак-Центр» задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ПП «Токмак-Центр» заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з 01.03.2015 року по 01.01.2017 року в розмірі 1/2 частки від основного боргу - 990,13 грн.; інфляційні втрати - 66,70 грн.; три відсотки річних - 32,64 грн. ; в решті позовних вимог слід відмовити.

Оскільки, витрати представника позивача ПП «Токмак-Центр» (м. Токмак вул. Гоголя, 91), пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту - м. Приморськ до Приморського районного суду Запорізької області, -Таран К.В. (а.с.175, 181-195), в силу посадових обов'язків якого, як юриста, входить участь в інтересах підприємства у судах, несе сторона у цій справі ПП «Токмак-Центр».

ПП «Токмак -Центр» та Таран К.В. не довели у цій справі належними, допустимими доказами, що Таран К.В. поніс у цій справі саме витрати, пов'язані із явкою до суду, передбачені ст. 138 ЦПК України, а саме: що Таран К.В., як юрист ПП «Токмак-Центр» у зв'язку із оформленим у встановленому законом порядку відрядженням до м. Приморськ до суду першої інстанції у цій справі, втратив будь-який заробіток або був відірваний від звичайних занять, а тому останні не підлягають компенсації за рішенням суду у цій справі за рахунок відповідача ОСОБА_2 на підставі ст. 138 ч. 2 ЦПК України.

Разом із тим, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України в разі часткового задоволення апеляційної скарги ПП «Токмак-Центр» при вищевикладених обставинах та позову позивача у цій справі, з відповідача ОСОБА_2 на користь ПП «Токмак-Центр» слід стягнути судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 4000,00 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову до суду на загальну суму 1600,00 грн. (т.с. 1 а.с.1-2) +судовий збір за подачу апеляційної скарги 2400,00 грн. (т.с. 1 а.с. 236).

Керуючись ст.ст. 12, 138, 141, 368, 371 - 372, 374, 376, 381-384, п.п.8, 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Токмак-Центр» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2017 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов Приватного підприємства «Токмак-Центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства «Токмак-Центр» () заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з 01.03.2015 року по 01.01.2017 року в розмірі 1/2 частки від основного боргу - 990,13 грн.; інфляційні втрати - 66,70 грн.; три відсотки річних - 32,64 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства «Токмак-Центр» () судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 4000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову апеляційного суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюються з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 23 квітня 2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.