Справа № 132/999/18
Провадження № 2/132/455/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17.04.2018 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уладівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог-Калинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що під час оформлення спадкового майна він дізнався про те, що на все майно, в тому числі на квартиру №2, що розташована в будинку №3 по вул.Варшавській в с.Уладівське, яка належала його батькові ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.1991 року, накладений арешт, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №223093692 від 29.06.2017 року.

Згідно численних запитів державного нотаріуса Калинівського району Вінницької області було з'ясовано, що Державною виконавчою службою Кривоозерського району Миколаївської області на підставі її листа б/н в Кривоозерську державну нотаріальну контору Миколаївської області від 07.07.2000 року накладено арешт на невизначене майно, а саме все майно громадянина ОСОБА_2 (реєстраційний номер обтяження 3387765, зареєстровано реєстратором:Кривоозерською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 27.06.2006 року). Ідентифікувати особу ОСОБА_2, на майно якого накладено даний арешт неможливо, так як не збереглися документи згідно яких вносилась інформація в держаний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого і рухомого майна. Його ж батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкав в селі Уладівське Калинівського району Вінницької області з 12.10.1978 року до дня своєї смерті.

У відповідності до п. 5.15.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.01.2017р.) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Спадщину після смерті батька він прийняв у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, однак оформити право власності на спадкове майно після смерті батька позбавлений можливості, оскільки на все майно ОСОБА_2 накладено арешт і ідентифікувати дану особу неможливо. За вказаних обставин позивач звернувся в суд з даним позовом.

Позивач в підготовче засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Уладівської сільської ради Калинівського району Вінницької області в підготовче засідання також не зявився, проте згідно довідки №272 від 19.04.2018 року виконавчий комітет Уладівської сільської ради позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

Представник Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на підставі довіреності-Морозова Ю.А. в ппідготовче засідання не зявилась, згідно заяви просить розгляд справи провести за її відсутності.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що під час оформлення спадкового майна позивач дізнався про те, що на все майно, в тому числі на квартиру №2, що розташована в будинку №3 по вул.Варшавській в с.Уладівське, яка належала його батькові ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.1991 року, накладений арешт, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №223093692 від 29.06.2017 року.

Згідно численних запитів державного нотаріуса Калинівського району Вінницької області було з'ясовано, що Державною виконавчою службою Кривоозерського району Миколаївської області на підставі її листа б/н в Кривоозерську державну нотаріальну контору Миколаївської області від 07.07.2000 року накладено арешт на невизначене майно, а саме все майно громадянина ОСОБА_2 (реєстраційний номер обтяження 3387765, зареєстровано реєстратором:Кривоозерською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 27.06.2006 року). Ідентифікувати особу ОСОБА_2, на майно якого накладено даний арешт неможливо, так як не збереглися документи згідно яких вносилась інформація в держаний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого і рухомого майна.

У відповідності до п. 5.15.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.01.2017р.) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкав в селі Уладівське Калинівського району Вінницької області з 12.10.1978 року до дня своєї смерті, що підтверджується довідкою №177 від 02.03.2018 року виконкому Уладівської сільської ради.

Спадщину після смерті батька позивач прийняв у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, однак оформити право власності на спадкове майно після смерті батька позбавлений можливості, оскільки на все майно ОСОБА_2 накладено арешт і ідентифікувати дану особу неможливо, про що свідчить поставнова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №277/02-31 від 01.03.2018 року.

Крім того, згідно листа Кривоозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, згідно журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, журналів реєстрації загальної вхідної кореспонденції, журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за період з 2015 по 2017 роки виконавчі документи, стороною за якими визначено ОСОБА_2 виконання до відділу не надходили та станом на 04.04.2018 року на виконанні не перебувають.

За правилами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок відкриття спадщини.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1216-1218, 1233-1236, 1269 ст.ст. 12, 80, 81, 82, 200, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №2, що розташована в будинку №3 по вул.Варшавській в с.Уладівське Калинівського району Вінницької області, загальною площею 101,4 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., що в цілому складається з сходинкової клітки 2-1, 2-8, коридору 2-2, кімнат 2-3, 2-9, 2-10, туалету 2-4, ванни 2-5, кухні 2-6, комори 2-7, 2-11, веранди-III, ІУ, 1/2 частини сараю літ.Б, 1/2 частини погріба літ.Г, убиральні, вартістю 86290 грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2

Зобов'язати Калинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зняти арешт з всього майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкав в селі Уладівське Калинівського району Вінницької області, який був накладений Кривоозерською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 27.06.2006 року (реєстраційний номер обтяження 3387765.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: