Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/2546/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гусарова В.В.
Провадження № 22-ц/778/1418/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Воробйової І.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання звіту про оцінку майна недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання звіту про оцінку майна недійсним.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що на виконанні у Якимівському районному ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження № 49059358, до складу якого входить 4 виконавчих документів про стягнення з нього на користь юридичних та фізичних осіб заборгованості у розмірі 79 464 грн. 77 коп.

З метою виконання вищевказаного виконавчого провадження 14.09.2016 року державним виконавцем Бабич В.Г. винесено акт опису та арешту майна боржника, згідно якого описано та арештовано його майно - житловий будинок загальною площею 113,5 кв. м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, с. Таврійське, вул. Молодіжна, 8.

16 листопада 2017 року до відділу надійшов звіт про оцінку майна від 06.11.2017 року, згідно якого вартість вищевказаного арештованого майна визначена оцінювачем в розмірі 133 895 грн.

Вважає вказаний звіт недійсним, так як оцінщик майна обєкт нерухомості не оглядав, використав фотографії, які були зроблені державним виконавцем за рік до звіту, визначив вартість будинку без урахування вартості земельної ділянки, яка приватизована.

Враховуючи вищенаведене просив суд визнати недійсним звіт про оцінку майна житлового будинку №8 із господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул. Молодіжна в с. Таврійське Якимівського району Запорізької області, виконаний 06.11.2017 року субєктом оціночної діяльності-фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року скарга задоволена.

Визнано недійсним звіт про оцінку майна житлового будинку №8 (без врахування права власності на земельну ділянку) вул. Молодіжна в с. Таврійське Якимівського району Запорізької області від 06.11.2017 року виконаний субєктом оціночної діяльності-фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на замовлення Якимівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ПАТ «ТАСКОМБАНК» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 щодо визнання звіту про оцінку майна недійсним суд першої інстанції виходив з обґрунтованості таких вимог.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання. У разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Оцінка майна боржника є одним з етапів у процедурі виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до приписів ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Частиною 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому ОСОБА_5, використовуються в інших національних стандартах.

ОСОБА_5 (п. п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 №1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись у відповідності до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих

обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та

використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур,що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на

дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Судом першої інстанції було встановлено, що до проведення оцінки нерухомого майна боржника, субєкт оціночної діяльності обєкт нерухомості не оглядав, використовував матеріали, які були надані йому виконавчою службою.

При цьому огляд державним виконавцем та фотографування обєкту проводився 14.09.2016 року. ( а.с.10), а звіт оцінки був складений 06.11.2017 року, тобто більш ніж через рік.( а.с.12).

Крім того, зі звіту про оцінку майна наявного в матеріалах справи вбачається, що він виконаний без дотримання процедур визначених ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440 та Національним стандартом №2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 №1442, що призвело до порушення прав сторін виконавчого провадження щодо визначення дійсної ринкової вартості та оцінки майна в процесі реалізації майна боржника. (а.с. 12-36).

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом принципу диспозитивності, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, а саме що судом безпідставно було розглянуто позов ОСОБА_3 як скаргу на дії державного виконавця є неспроможними з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до Якимівського районного ВДВС Головного ТУЮ у Запорізькій області про визнання звіту про оцінку майна недійсним. (а.с.3-6).

Зі змісту вказаного позову вбачається, що ОСОБА_3 фактично оскаржує дії державного виконавця під час здійснення ним виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні №49059358.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про розгляд даної справи за правилами розділу VII ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - залишити без задоволення.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повна постанова складена 13.04.2018 року.

Головуючий:

Судді: