Справа № 308/2938/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Монич О.В.,

за участю секретаря - Пассер М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус ОСОБА_4, КП «Ужгородське районне бюро технічної інвентаризації нерухомого майна», Ужгородське районне комунальне підприємство (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна про визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.10.1990 р. ОСОБА_5, яка являлась бабусею позивача, було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Ужгородський район, с. Соломоново, вул. Тисова, 10. 15.04.1993 р. ОСОБА_5 померла, а майно, яке їй належало у тому числі і житловий будинок який знаходиться за адресою: Ужгородський район,с. Соломоново, вул. Тисова, 10, успадкувала її донька ОСОБА_6, яка за життя не здійснила реєстрацію права власності на спадкове майно, однак у силу ст. 1268 п.3 ЦК України вважалася такою, що прийняла спадщину. 13.07.2008 р. ОСОБА_6 померла.

У 2014 р. ОСОБА_1 вирішив належним чином оформити свої спадкові права на спадщину за померлою матірю ОСОБА_6, у звязку з чим звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою.

Однак, у прийнятті права на спадщину йому було відмолено, оскільки були деякі розбіжності у документах, які були подані ОСОБА_1 до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про встановлення факту належності свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та 27.10.2015 р. Ужгородським міськрайонним судом було винесено рішення яким встановлено факт належності ОСОБА_7, яка померла 15.04.1993 р. свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами в с. Соломоново Ужгородського району по вул. Тисовій, за № 10, виданого 23.10.1990 р. виконавчим комітетом Ужгородської районної ради народних депутатів гр. ОСОБА_5.

23.03.2016 р. Ужгородським міськрайонним судом було винесено рішення яким встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_6, яка померла 13.07.2008 р. та спадкодавцем ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою с. Соломоново Ужгородського району, вул. Тисова, 10, на день смерті останніх.

З метою виготовлення технічного паспорту ОСОБА_1 звернувся до КП «Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна» із заявою.

У результаті чого ОСОБА_1 було надано довідку відповідно до якої 27.12.2005 р, Ужгородським районним комунальним підприємством (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна ОСОБА_2 надавався витяг з реєстру права власності на нерухоме майно № 9443352, яке знаходиться за адресою с. Соломоново, Ужгородського району, вул. Тисова, 8, з метою його відчуження.

Під час підготовки витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 9443352 у графі «Опис обєкта», «Загальна площа», «Житлова площа», «Загальна вартість нерухомого майна», помилково внесено сумарну кількість житлових кімнат, житлової площі, загальної площі та інвентаризаційної вартості як житлового будинку № 8 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, так і житлового будинку № 10: написано три кімнати замість двох кімнат, 135,0 кв.м. замість 92,6 кв.м., 64,7 кв.м. замість 40,7 кв.м. та 43790 грн. замість 30841 грн., № п/п 2 літ. А прибудова, матеріали стін-саманні, вартість 12949 грн.

Позивач вважає, що договір купівлі-продажу від 27.12.2005 р. був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відчуження майна, яке знаходиться за адресою с. Соломоново Ужгородського району вул. Тисова, 8, у власність останнього на основі наданих на той час документів, які фактично не відповідали дійсності, а тому вважає, вище укладений договір купівлі-продажу незаконним.

26.03.2018 р. представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог та просив визнати договір купівлі-продажу домоволодіння, яке знаходиться за адресою с. Соломоново, Ужгородського району вул. Тисова, 8 укладений 27.12.2005 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним та скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію за ОСОБА_3 домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Соломоново, Ужгородського району вул. Тисова, 8.

В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, надіславши до суду заяву про слухання спраби без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви відповідно до яких проти задоволення позову не заперечують та просять суд розглянути справу у їх відсутності.

Представник КП «Ужгородське районне бюро технічної інвентаризації нерухомого майна» в судове засідання не зявився, надавши суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечую та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Приватний нотаріус ОСОБА_4 та представник Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна в судове засідання не зявилися повторно, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступнихвисновків.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок 23.10.1990 р. ОСОБА_5, було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою : Ужгородський район, с. Соломоново, вул. Тисова, 10.

Як встановлено судом 15.04.1993 р. ОСОБА_5 померла, а майно, яке їй належало у тому числі і житловий будинок який знаходиться за адресою: Ужгородський район,с. Соломоново, вул. Тисова, 10, успадкувала її донька ОСОБА_6, яка за життя не здійснила реєстрацію права власності на спадкове майно, однак у силу ст. 1268 п.3 ЦК України вважалася такою, що прийняла спадщину. 13.07.2008 р. ОСОБА_6 померла.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.12.2005 р. ОСОБА_8 продала ОСОБА_3 домоволодіння, що знаходиться в Ужгородському районі с. Соломоново, вул. Тисова, 8.

Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27.10.2015 р. встановлено факт належності ОСОБА_7, яка померла 15.04.1993 р. свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами в с. Соломоново Ужгородського району по вул. Тисовій, за № 10, виданого 23.10.1990 р. виконавчим комітетом Ужгородської районної ради народних депутатів гр. ОСОБА_5.

Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23.03.2016 р. встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_6, яка померла 13.07.2008 р. та спадкодавцем ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою с. Соломоново Ужгородського району, вул. Тисова, 10, на день смерті останніх.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до КП «Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна» із заявою для виготовлення технічного паспорту.

У результаті чого ОСОБА_1 було надано довідку відповідно до якої 27.12.2005 р, Ужгородським районним комунальним підприємством (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна ОСОБА_2 надавався витяг з реєстру права власності на нерухоме майно № 9443352, яке знаходиться за адресою с. Соломоново, Ужгородського району, вул. Тисова, 8, з метою його відчуження.

Під час підготовки витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 9443352 у графі «Опис обєкта», «Загальна площа», «Житлова площа», «Загальна вартість нерухомого майна», помилково внесено сумарну кількість житлових кімнат, житлової площі, загальної площі та інвентаризаційної вартості як житлового будинку № 8 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, так і житлового будинку № 10: написано три кімнати замість двох кімнат, 135,0 кв.м. замість 92,6 кв.м., 64,7 кв.м. замість 40,7 кв.м. та 43790 грн. замість 30841 грн., № п/п 2 літ. А прибудова, матеріали стін-саманні, вартість 12949 грн.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності .

Відповідно до вимог, ч 1.ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Крім того, як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищенаведеного та оскільки договір купівлі-продажу від 27.12.2005 р. був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відчуження майна, яке знаходиться за адресою с. Соломоново Ужгородського району вул. Тисова, 8, у власність останнього на основі наданих на той час документів, які фактично не відповідали дійсності, на момент укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_2 не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності для продажу вищевказаного домоволодіння, вищевказаний договір купівлі-продажу від 27.12.2005 р, був укладений та базувався на технічному паспорті від 23.12.2005 р, виданого Ужгородським районним комунальним підприємством (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна у якому вже було зазначено відомості про два різні домоволодіння які обєднані в одне домоволодіння та зазначена адреса с. Соломоново, Ужгородського району вул. Тисова, 8-10, що в подальшому було визнано як помилка у відповідності до довідки № 207/01-14 від 29.06.2016 р. наданою Ужгородським районним комунальним підприємством (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, а тому вважає, позов обгрунтований, мотивований та такий, що підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 141, 228, 229, 242-246, 258, 263-268, 272-273, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус ОСОБА_4, КП «Ужгородське районне бюро технічної інвентаризації нерухомого майна», Ужгородське районне комунальне підприємство (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна про визнання недійсним договору купівлі-продажу задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу домоволодіння, яке знаходиться за адресою с. Соломоново, Ужгородського району вул. Тисова, 8 укладений 27.12.2005 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним.

Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію за ОСОБА_3 домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Соломоново, Ужгородського району вул. Тисова, 8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9