441/291/18 2/441/332/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2018р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Малахової Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області про визначення йому додаткового строку у три місяці для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.02.2009р., мотивуючи тим, що є племінником спадкодавця, ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача йому не було відомо про існування заповіту на його користь, тому у встановлений законом термін не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Позивач в суді вимоги підтримав з мотивів наведених у заяві, окрім цього пояснив, що він знав про наявність в ОСОБА_3 спадкового майна та про її наміри при житті скласти заповіт на його користь, однак лише восени 2017р. від голови Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області дізнався про заповіт, після чого примірник заповіту віднайшов у будинку спадкодавця на вул. Передміська, 77 в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області. Вважає, що незнання про існування заповіту є поважною причиною для визначення йому судом додаткового строку для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті тітки. Просить позов задоволити.

Представник Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області Львівської області в судове засідання не з'явився, у заяві від 14.03.2018р. просив про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо позову не висловив (а.с. 20).

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у позові.

Згідно ст.ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до ч.2 ст. 1220, ч.3 ст. 1268, ч.1 ст. 1270, та ч.3 ст. 1272 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Із пояснень позивача в суді, із копії технічного паспорта від 09.09.2011р. убачається, що власником житлового будинку на вул. Передміська, 77 в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області значиться ОСОБА_3 (а.с. 4-5).

22.01.1999р., ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт, відповідно до якого все своє майно де б воно не знаходилось із чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті заповіла племіннику ОСОБА_2, означений заповіт посвідчений секретарем виконкому Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №2 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ №164158, ОСОБА_3 померла 28.02.2009р. (а.с. 8).

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Про смерть спадкодавця та про наявність спадкового майна, позивач знав, означена обставина ним не заперечується.

З листа державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори №326/01-16 від 21.02.2018р. (а.с. 9) убачається, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Із пояснень ОСОБА_2 в суді, інших матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 при житті висловлювала бажання про складення заповіту на користь позивача, що останній бажав прийняти спадщину після смерті спадкодавця, що технічну документацію на будинок №77 на вул. Передміська в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області позивач виготовив 09.09.2011р., тобто після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.02.2009р., окрім цього на його вимогу у заповіті від 22.01.1999р. секретарем сільської ради зроблена відмітка про те, що означений заповіт станом на 10.08.2011р. не змінювався і не відмінявся, а відтак твердження позивача про те, що він не знав про існування заповіту на його користь, а про наявність такого довідався восени 2017р., суд оцінює як не обгрунтовані (а.с. 4-5, 6-7).

Покликання позивача на правову позицію Верховного суду України висловлену у справі №1320цс17 від 23.08.2017р., як підставу для задоволення його вимог, суд оцінює як необґрунтовані, оскільки як убачається із змісту постанови, заявник не був родичем спадкодавця за заповітом, про смерть спадкодавця як і про існування заповіту на його користь не знав, між тим нотаріус відкриваючи спадкову справу за заявою спадкоємців другої черги, всупереч Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, не перевірив за даними Спадкового реєстру наявність заповіту, а відповідно встановивши наявність заповіту, зобовязаний був вчинити дії щодо повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити його виклик, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Отже, оскільки позивачем не подано належних та допустимих доказів, які б згідно чинного законодавства свідчили про поважність причин пропуску строку пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд вважає вимоги ОСОБА_2 необґрунтовані й такі, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4-5, 10, 12, 76-80, 89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.02.2009р., терміном три місяці в і д м о в и т и.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 11.04.2018р.

С у д д я : ОСОБА_5 Онуфер