Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Безрук Т.В.,

при секретарі - Чемезовій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волноваха в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 221/5980/17, поданої в порядку позовного провадження за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 06.08.2011 р. відповідно до наказу тимчасово виконуючого обовязки ректора Національної академії внутрішніх справ ОСОБА_1 з 01.09.2011р. зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра за державним замовленням. З 22.09.2011 р. між комплектуючим органом позивача Головним управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, позивачем та відповідачем укладено договір №11-172 про підготовку фахівця у Національної академії внутрішніх справ, відповідно до умов якого ОСОБА_1 з 01.09.2011р. по 27.06.2014р. навчався за рахунок коштів державного бюджету, перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг, і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі.

Наказом Національної академії внутрішніх справ від 27.06.2014 р. №797 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію бакалавра за напрямом підготовки «Правоохоронна діяльність» та видано диплом бакалавра.

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору ОСОБА_1 направлено для подальшого проходження служби до Головним управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, наказом якого від 14.10.2014р. року №1021 о/с, до закінчення трирічного терміну відпрацьовування, ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням.

У звязку з чим позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 вартість витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі в сумі 21613,26 гривень.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.39).

Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України, про що 20 квітня 2018 року постановлена відповідна ухвала суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

06.08.2011 р. відповідно до наказу тимчасово виконуючого обовязки ректора Національної академії внутрішніх справ №622 ОСОБА_1 з 01.09.2011р. зараховано курсантом першого курсу за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність» (а.с.16).

22.09.2011 р. між комплектуючим органом позивача Головним управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, позивачем та відповідачем укладено договір №11-172 про підготовку фахівця у Національної академії внутрішніх справ, відповідно до умов якого ОСОБА_1 з 01.09.2011р. по 27.06.2014р. навчався за рахунок коштів державного бюджету, перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг, і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі.

28.05.2012р. між комплектуючим органом позивача Головним управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, позивачем та відповідачем укладено додатковий договір №1, який є невідємною частиною первинного договору №11-172 (а.с.14-15).

27.06.2014 р. наказом Національної академії внутрішніх справ №797 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію бакалавра за напрямом підготовки «Правоохоронна діяльність» та видано диплом бакалавра (а.с.17).

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору ОСОБА_1 направлено для подальшого проходження служби до Головним управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві.

14.10.2014р наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві №1021 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням (а.с.18,19).

Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 року (чинного на момент існування правовідносин), випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Також відповідно до ч.6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції на період навчання та звільнення ОСОБА_1В.) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України в разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість…,а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п.2.3.6. Договору, ОСОБА_1 зобовязався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

П. 3.3. Договору передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням.

Відповідно до п.4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Аналогічні положення щодо укладення договору та обовязку відшкодування витрат за період навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 року за № 547/13814).

Вартість витрат, повязаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі, становить 21613,26 гривень, що підтверджено довідкою про відшкодування фактичних витрат на підготовну фахівця у Національній академії внутрішніх справ (а.с.20), довідкою про розрахунок фактичних витра, повязаних з утриманням рядового міліції (а.с.21), розрахунком фактичних витрат на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв ОСОБА_1 (а.с.22, 23), довідкою про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (а.с.24), довідкою щодо витрат коштів на харчування (а.с.25), довідкою про фактичне перебування на харчовому забезпеченні (а.с.26, 27), довідкою витрат речового майна перемінного особового складу академії (а.с.28), довідкою витрат про забезпечення речовим майном (а.с.29), довідками про доходи та відрахування (а.с.30-33)

Відповідач письмово ознайомлений із сумою, яку повинна відшкодувати Національній академії внутрішніх справ (а.с.20)

Отже, суд вважає, що позовні вимоги Національної академії внутрішніх справ доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1600 гривень 00 копійок, оскільки заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,610,611,623,629 ЦК України, Законом України «Про вищу освіту», ст.ст. 81, 141, 223, 259, 263-265, 280, 285 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Національної академії внутрішніх справ, юридична адреса: 03035, м. Київ, площа Соломянська, буд.1, р/р 0175, , МФО 820172 банк ДКСУ м. Київ, вартість витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі в сумі 21613 гривень 26 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень.

Повний текс рішення складений 24 квітня 2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Безрук