Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
02 квітня 2018 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Сасік Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про витребування авансу за договором підряду, -
Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та дату судового засідання повідомленианалежним чином, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ст. ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів.
Обставини справи, встановлені судом.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Пунктом 11 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
В судовому засіданні встановлено, що 17.02.2015 року між замовником ОСОБА_1 та підрядчиком ФОП ОСОБА_2 був укладений договір підряду на виготовлення виробу кухонного гарнітуру.
Пунктом 1.1. договору передбачено, що підрядчик зобов'язується виготовити та передати у повне господарське володіння виріб, а замовник зобовязується прийняти виріб за якістю та кількістю та сплатити вартість виробу в повному обсязі.
Вартість замовлення складає 112866,00 грн. (п. 4.1. Договору), передплата становить 70% від повної вартості товару (п. 2.2. Договору).
Пунктом 2.6 Договору передбачено, що у разі відмови замовника від виготовлення виробу, отриманої не пізніше 3-х днів з моменту підсисання вказаного договору, підрядчик суму передплати не повертає.
Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За статтею 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторін.
Згідно вимог статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Відповідно до ч.1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.
24.10.2017 року позивач направила на адресу відповідача претензію про повернення залишку авансу. Однак, станом на день розгляду справи відповідач аванс у повному обсязі не повернула.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Проте, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, з боку відповідача на адресу суду не було надано будь-яких об'єктивних, переконливих доказів, які б свідчили про те, що відповідачем був повернутий аванс у повному обсязі.
У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог.
Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на поїздки до відповідача у сумі 3287,99 грн.
У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За такого, вимоги позивача про стягнення витрат не поїздки не охоплюються змістом вказаної норми та є такими, що не підлягають задоволенню.
В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн.
На підставі наведеного керуючись ст.ст. 76-81, 263-265, 268, 273 ЦПК України,суд,-
Позов задовльнити частково.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 грн. судового збору .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Н.П. Черенкова