справа № 208/737/17
№ провадження 2/208/296/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Івченко Т.П., при секретарі Стомаченко О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі адміністрації Заводського району Камянської міської ради, третя особа: Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора «про визнання права власності в порядку спадкування за законом», -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до територіальної громади в особі адміністрації Заводського району Камянської міської ради, третя особа: Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора «про визнання права власності в порядку спадкування за законом», уточнив які просив:

- визнати гараж № 14, розташований по вул. Тагільський у м. Камянське спадковим майном після смерті ОСОБА_2, померлого 01.07.2002 року;

- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого 01.07.2002 року ОСОБА_2, на гараж № 14, розташований по вул. Тагільській у м. Камянське, що дасть підстави для реєстрації права власності в органах державної реєстрації.

В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначив, що 29.10.1995 року померла його бабуся, мати його батька, ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на належний їй гараж № 14, розташованій по вул. Тагільська у м. Дніпродзержинську (Камянське).

Єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_3 був її син, та, відповідно, батько позивача, ОСОБА_2, який у встановленому законом порядку звернувся до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але належним чином не оформив своїх прав на нерухоме майно, оскільки помер.

01.07.2002 року батько позивача, ОСОБА_2, помер, після його смерті відкрилась спадщина на спірне нерухоме майно, яке він фактично прийняв після смерті матері та звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Позивач звернувся до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але отримав постанову 20.12.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених на спадкодавця.

ОСОБА_1 вказує, що право власності на спірний гараж було оформлено у відповідності до діючого на той момент законодавства на бабусю ОСОБА_3, а батько спадщину прийняв, але оформити до кінця не зміг, оскільки помер. Тому позивач не має можливості оформити правовстановлюючі документи шляхом звернення до органів нотаріату і вимушений подати вказаний позов до суду.

Позивач подав суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, на підставі поданих ним доказів, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача територіальної громади в особі адміністрації Заводського району Камянської міської ради до судового засідання подав заяву, в якій просить суд винести рішення відповідно до чинного законодавства, просить провести розгляд у його відсутності.

Представник третьої особи Першої камянської державної нотаріальної контори до судового засідання подав заяву, в якій просить суд винести рішення відповідно до чинного законодавства, просить провести розгляд у його відсутності.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 являвся ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міськвідділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 1324 (а. с. 8).

Бабусею позивача ОСОБА_1 та, відповідно матірю ОСОБА_2, являлась ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 1292 (а. с. 9).

За життя ОСОБА_3, належав гараж № 14, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Тагільська згідно реєстраційного посвідчення БТІ, реєстровий № 1059 в реєстровій книзі № 5 від 10.02.1994 року (а. с. 12), виданого на підставі рішення виконкому Заводської районної ради м . Дніпродзержинська № 35 від 12.02.1993 року (а. с. 42).

29.10.1995 року померла бабуся позивача ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 1281 (а. с. 11).

01.07.2002 року помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 774 (а. с. 10).

Статтею 86 ЦК України (в редакції станом на 13.10.1999 року) встановлено, що право власності це врегульовані законом відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції станом на 13.10.1999 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції станом на 13.10.1999 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_2, був зареєстрований разом із матірю ОСОБА_3 за адресою: м. Камянське, пр. Свободи (пр. Леніна), 61 26, по день її смерті, і таким чином, згідно діючого на той час законодавства, спадщину, до складу якої входить спірне нерухоме майно, прийняв.

ОСОБА_2 складений заповіт від 02.02.2000 року, зареєстрованим державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, реєстровий номер № 2-161, відповідно до якого останній заповів усе своє майно позивачу ОСОБА_1

17.03.2003 року до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори звернулась, як законний представник неповнолітнього на той момент позивача ОСОБА_1, мати ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_1Г (а. с. 82).

Таким чином, судом встановлено, що як ОСОБА_2, так і позивач ОСОБА_1 спадщину прийняли.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, тому ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

20.12.2016 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори на звернення позивача за видачею свідоцтва про право на спадщину на гараж після померлого батька ОСОБА_2, винесено постанову про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно (а. с. 16).

З урахуванням вищенаведеного, судом встановлено, що спірне нерухоме майно - гараж № 14, розташований по вул. Тагільській у м. Камянське Дніпропетровської області, в установленому порядку був зареєстрований за померлою бабусею позивача ОСОБА_3 Після її смерті батько позивача ОСОБА_2 спадщину фактично прийняв, проте за життя не завершив процес її оформлення. Позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_2, тому позов про встановлення того, що на час смерті ОСОБА_2, померлого 01.07.2002 року, гараж № 14 по вул. Тагільській у м. Камянське Дніпропетровської області, входив до складу його спадщини та є спадковим майном та визнання права власності на такий гараж в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні із вказаним позовом до суду були заявлені як позовні вимоги матеріального, так і нематеріального характеру, однак судовий збір сплачений тільки за одну з вказаних вимог у розмірі 640 грн. (а. с. 1). Тому, з ОСОБА_1 на користь Держави слід стягнути 640 грн. на оплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 548, 549 ЦК України (в редакції станом на 13.10.1999 року), ст. 392 ЦК України (в редакції станом на 07.03.2018 року), ст. 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі адміністрації Заводського району Камянської міської ради, третя особа: Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора «про визнання права власності в порядку спадкування за законом», - задовольнити.

Встановити, що на час смерті ОСОБА_2, померлого 01.07.2002 року, гараж № 14 по вул. Тагільській у м. Камянське Дніпропетровської області, входив до складу його спадщини та є спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом від 02.02.2000 року, зареєстрованим державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, реєстровий номер № 2-161, після померлого 01.07.2002 року ОСОБА_2, на гараж № 14, розташований по вул. Тагільській у м. Камянське Дніпропетровської області.

Розяснити позивачеві, що згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави в оплату судового збору:

640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеномуПоложенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.