Справа № 594/234/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 03 травня 1998 року померла їх мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить ? частина будинковолодіння №2 по вул.Шевченка, що в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області, а 02 вересня 2004 року помер їх батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить ? частина будинковолодіння №2 по вул.Шевченка, що в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області та земельна ділянка площею 1, 62 га, що знаходиться на території Королівської сільської ради та належала йому на підставі Державного акту серії Р2 № 706972 від 23.09.2002 року.

Поряд з тим зазначили, що матір»ю було складено заповіт на двох позивачів, однак після смерті матері позивач ОСОБА_1 відмовилась від прийняття спадщини в користь сестри ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті матері як спадкоємець за законом. Батьком теж було складено заповіт в користь позивача ОСОБА_1

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння та через виявлені розбіжності у документах, зокрема, у свідоцтві про смерть мати зазначена як ОСОБА_4 тоді як у свідоцтві про народження позивача ОСОБА_2А, її мати зазначена ОСОБА_6. Крім цього, у свідоцтві про смерть батька, такий зазначений як ОСОБА_5, а відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, в такому її батько зазначений як ОСОБА_7, у заповіті та державному акті на ім»я батька, такий теж значиться як ОСОБА_7.

А тому, просили суд визнати зокрема: за позивачем ОСОБА_2, право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд в с.Королівка по вул.Шевченка, 2 Борщівського району, як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4, а за позивачем ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд в с. Королівка по вул.Шевченка, 2 Борщівського району та на земельну ділянку площею 1, 62 га, що знаходиться на території Королівської сільської ради Борщівського району, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_5.

В судове засідання сторони не зявилися. Позивач ОСОБА_2 яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у їх відсутності, при цьому зазначила, що позов підтримує та просила такий задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради міський голова ОСОБА_8 подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 03 травня 1998 року в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області померла мати позивачів ОСОБА_4, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 093155, повторно виданого 09 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_3 районного управління юстиції Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, належну їй частину жилого будинку, а також майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_9 та ОСОБА_1.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 03.09.1997 року.

Після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина, до складу якої входили ? частина житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд по вул.Шевченка, 2 в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Колос» та на яке померла мала згідно Сертифікату серії ТР №0333578 від 15.04.1997 року, та яку позивач ОСОБА_2 прийняла, подавши 04.05.2000 року до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу за №246/2000 та цього ж числа їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Колос» Борщівського району Тернопільської області розміром 1, 55 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості), яке належало померлій ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0333578, виданого ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Тернопільської області 03 квітня 2000 року на підставі рішення №133 від 15.04.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 17.04.2000 року за №488.

Крім того, позивач ОСОБА_1 подала заяву про відмову від прийняття спадщини права на земельну частку (пай) після смерті матері. Наведене підтверджується матеріалами спадкової справи №246/2000 відкритої до майна померлої 03.05.1998 року ОСОБА_4

Крім того встановлено, що 16.02.2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_4, а саме щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що в с.Королівка по вул.Шевченка, 2 Борщівського району Тернопільської області, однак у видачі їй свідоцтва було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно а також з виявленими розбіжностями у документах, а саме у свідоцтві про смерть серії І-ИД №093155 спадкодавець зазначена як ОСОБА_4, а відповідно до свідоцтва про народження серія І-ИД №482505 мати позивача зазначена як ОСОБА_6. Наведене вбачається з листа ОСОБА_3 державної нотаріальної контори №161/02-14 від 16.02.2018 року.

02 вересня 2004 року в м.Борщів Тернопільської області помер батько позивачів ОСОБА_5, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 177885, виданого 03 вересня 2004 року Королівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померлий ОСОБА_5 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, належну йому частину жилого будинку, господарського будинку, земельну частку (пай) згідно державного акту Р2 №706972 від 23.09.2002 року, а також все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів позивачу ОСОБА_1.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 01.06.2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Королівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за №73.

Після смерті батька, відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що в с.Королівка по вул.Шевченка, 2 Борщівського району та земельна ділянка площею 1, 62 га, що знаходиться на території Королівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яку позивач ОСОБА_1 фактично прийняла, оскільки проживала разом з ним на день його смерті. Крім цього позивач ОСОБА_2 від імені позивача ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з приводу видачі останній свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, однак у видачі свідоцтв нотаріальною конторою було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частину житлового будинку що посвідчують право власності померлого та через виявлені розбіжності у документах, а саме у свідоцтві про смерть серії І-ИД №177885, спадкодавець зазначений як ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ИД №093736, батько ОСОБА_1 ОСОБА_7, згідно заповіту від 01.06.2004 року, заповідачем є ОСОБА_7, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №706972, власником землі є ОСОБА_7.

Наведене підтверджується довідками ОСОБА_3 міської ради №105 від 20.02.2018 року, №106 від 20.02.2018 року, та листом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори №162/02-14 від 16.02.2018 року.

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №2 по вул.Шевченка в с.Королівка Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та позивачі були його членами, що стверджено копіями особового рахунку № 10 з погосподарських книг Королівської сільської ради за 1991 1995 рр. на ім»я ОСОБА_7, довідкою ОСОБА_3 міської ради №55 від 25.01.2018 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, померлі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та позивачі на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Шевченка, 2 в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області. Однак, у визначеному законом порядку, померлі, за життя, не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння.

Також судом встановлено, що на підставі рішення Королівської сільської ради від 09 серпня 2002 року № 31, 23 вересня 2002 року Королівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області померлому ОСОБА_5 видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 1, 62 га, що розташована на території Королівської сільської ради, серії Р2 №706972.

Поряд з тим встановлено, зокрема вбачається з доданих до позовної заяви документів на ім»я померлих батьків позивачів, у написанні їх прізвищ та по батькові допускалися помилки. Зокрема, мати позивачів у свідоцтві про смерть зазначена ОСОБА_4, а у свідоцтвах про народження позивачів, в одному ОСОБА_4, в іншому ОСОБА_6. Також батько позивачів у свідоцтві про смерть зазначений як ОСОБА_5, тоді як у свідоцтвах про народження позивачів зазначений ОСОБА_7, заповіт теж складений ОСОБА_7, Державний акт теж виданий на ім»я ОСОБА_7. Крім цього у по господарських книгах прізвища померлих зазначені ОСОБА_7, ОСОБА_7.

Згідно довідок ОСОБА_3 міської ради №№ 94,93,92 від 13.02.2018 року, вбачається, що на території села Королівка Борщівського району Тернопільської області, особи з анкетними даними ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_7, ОСОБА_11 не проживали і не проживають на даний час. Починаючи з 1971 року проживала лише одна особа з анкетними даними ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 03.05.1998 року та починаючи із 1964 року проживала одна особа з анкетними даними ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 02.09.2004 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були батьками позивачів.

Судом також встановлено, що окрім позивачів, інші особи щодо своїх прав на майно померлих не заявляли.

Зазначене випливає з інформації ОСОБА_3 державної нотаріальної контори № 161/02-14 від 16.02.2018 року, 162/02-14 від 16.02.2018 року. Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 246 від 04 травня 2000 року, відкритої щодо майна померлої 03 травня 1998 року ОСОБА_4.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 05 лютого 2018 року, виготовленого СПД ФОП «Свирида Руслан Вікторович», інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 2 по вул. Шевченка в с.Королівка Борщівського району становить 133336 грн.

Згідно інформаційної довідки №167/0/192-18 від 26.02.2018 року, виданої відділом у ОСОБА_3 районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1, 62 га належної ОСОБА_5, станом на 23.02.2018 року становить: 31020, 41 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1219, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителькою с.Королівка вул.Шевченка, 2 Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по вул. Шевченка, 2 в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 02 вересня 2004 року в м.Борщеві Борщівського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителькою с.Королівка вул.Шевченка, 2 Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 02 вересня 2004 року в м.Борщеві Борщівського району Тернопільської області, право власності на земельну ділянку площею 1, 62 га, що знаходиться на території Королівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 706972.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителькою с.Королівка вул.Шевченка, 2 Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/4 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по вул. Шевченка, 2 в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 03 травня 1998 року в с.Королівка Борщівського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: