Провадження №2/521/1034/18
22 березня 2018 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Плавича І.В.,
при секретарі Дукіній Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області,
У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Обґрунтовуючи предявлений позов ОСОБА_1 посилалась на ті обставини, що 17 жовтня 2008 року уклала шлюб з ОСОБА_2. Однак, шлюб було розірвано у судовому порядку відповідно до рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24 листопада 2015 року.
05 червня 2016 року народився ОСОБА_3. Оскільки з моменту розірвання шлюбу не пройшло 10 місяців, батьком дитини у міському відділі РАЦС записали ОСОБА_2, який, як стверджує позивач, не є біологічним батьком дитини.
В теперішній час ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила виключити з актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька відповідача ОСОБА_2.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст.211 ч.3 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Представник Одеського міського відділу держаної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області у судове засідання не зявився, але від установи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч.3 ЦПК України.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку про залишення заявлених позовних вимог без задоволення виходячи з наступного.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що 24 листопада 2015 року відповідно до рішення суду шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис №1017, зареєстрований у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 17 жовтня 2008 року, було розірвано. Як свідчать матеріали справи, судове рішення набрало законної сили.
Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №495377, виданого Одеським міським ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, 05 червня 2016 року народився ОСОБА_3, батьком дитини вказаний ОСОБА_2.
Так, у матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_2, що перекладена на російську мову, нотаріально затверджена у місті Батумі (Грузія) за №161263964 від 03 листопада 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_2 стверджує, що ніякого відношення не має до дитини, народженої ОСОБА_1 06 травня 2016 року, та не є батьком цієї дитини.
Згідно ст. 122 ч.1 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Як встановлює ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, предявивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.
Таким чином, з метою захисту інтересів дитини та реалізації її права на батьківство, закон, передбачаючи можливі наслідки задоволення такого позову у вигляді виключення запису про батька, вимагає подання іншою особою заяви про своє батьківство. Тобто основне завдання законодавця в цих правовідносинах, - забезпечити дитині наявність батька. Тобто, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Така заява подається до суду особою, яка вважає себе батьком дитини, і суд зобов'язаний перевірити дійсні мотиви подачі такої заяви та встановити батьківство такої особи на підставі належних і допустимих доказів.
Однак, згідно матеріалів справи, заява про батьківство малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від будь-якої особи до суду не надходила.
До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Закон припускає, що мати дитини володіє реальною інформацією про батька, а тому обмежує її в часі у подачі позову про оспорювання батьківства свого чоловіка. Така вимога закону правомірна і спрямована на забезпечення стабільності батьківського правовідношення.
З огляду на викладене, суд прийшов висновку про те, що позивачем пропущений строк позовної давності.
Таким чином, ураховуючи викладене та зважаючи на зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість відмовити у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, п.п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: /підпис/