Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/108/18
Провадження по справі 2-о/281/4/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лугини цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Лугинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

15.02.2018 заявник ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, заінтересована особа: Лугинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме її належності до польської національності за батьківською лінією.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2007 в ОСОБА_3 вступив у силу Закон про картку поляка, відповідно до якого цей документ повертає громадянам інших країн Сходу, які мають польське коріння, права відповідно до законодавства ОСОБА_3. Зокрема цей документ не є документом про громадянство, проте підтверджує приналежність до польського народу. ОСОБА_4 поляка може отримати лише особа, що не має польського громадянства чи дозволу на постійне проживання на території ОСОБА_3, та що є громадянином України. ОСОБА_4 поляка видає польський консул. З цією метою необхідно підтвердити польське коріння.

ОСОБА_2 зазначила, що її родина дотримується польських традицій. Батько ОСОБА_5 за своєю національністю - поляк, його батьки, а саме її дід та баба, відповідно, теж за національністю були поляками.

Факт того що її батько ОСОБА_5 був за походженням поляком підтверджується свідоцтвом про народження заявника від 08.08.1964, де зазначено в графі «Батьки» його національність, а також його національність та відповідно і її підтверджується і викопіюванням із записів погосподарської книги, де в графі «Національність» напроти запису її батька та заявника стоїть «пол», що відповідно означає зі скороченого (полька).

Станом на момент подачі заяви заявник зазначає що відповідно до вищевказаного закону звернулась до Польського Консула про видачу їй картки поляка, однак незважаючи на всі виконанні умови, які необхідні для її отримання, їй було відмовлено на підставі того, що національність її, як полячки не визначена у свідоцтві про народження і не встановлена, тому виникла потреба визначити її походження, через що їй необхідно встановити факт належності до польської національності за батьківською лінією.

Оскільки її родичі були поляками, а тому вважає, що вони також мають право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності, відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні».

На підставі викладеного просила вставити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона, ОСОБА_2 має польське походження за національністю її батька ОСОБА_5 та встановити факт, що вона ОСОБА_2 є полячкою.

В судове засідання заявник не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги своєї заяви підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовільнити.

Лугинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та прийняти рішення, відповідно до вимог законодавства України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволенню з таких підстав.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що 14.06.1970 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Літківської сільської ради Лугинського району Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії І-ТП № 100895 від 24.12.2013, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугинського районного управління юстиції в Житомирській області. Після укладення шлюбу заявниці було присвоєно прізвище «Гаращук».

Батьками у свідоцтві про народження заявниці ОСОБА_7 серії VI-УР № 289509 від 08.08.1964 зазначені в графі «Батько» ОСОБА_5, в графі «національність» зазначено - поляк, в графі «Мати» ОСОБА_8 в графі «національність» зазначено - українка.

21.07.1962 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 303043 від 05.07.2017, виданим Лугинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

27.09.1985 ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 303044 від 05.07.2017, виданим Лугинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиціх у Житомирській області.

Як вбачається з записів з погосподарської книги, що національність напроти записів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зазначено «пол», що відповідно до скороченого означає поляк (полька).

Заявник просила встановити факт її належності до національності «поляк», зважаючи на те, що останнє надасть їй можливість відновити національність, встановити національну приналежність, підтвердити польське походження та надасть право на отримання ОСОБА_4 у ОСОБА_9 для користування правами, що випливають із Закону "Про ОСОБА_4", прийнятого парламентом ОСОБА_3 07.09.2007.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 1 та ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 26.06.1992 гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», при вирішенні питання щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно з Указом Президента України від 31 грудня 1991 року № 24/91 «Про порядок зміни громадянами України національності» у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного з батьків.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що заявник ОСОБА_2 належить до польського походження, а встановлення даного факту необхідно для реалізації її права на вибір національності та інших прав згідно Закону України «Про національні меншини в Україні», оформлення «Карти поляка», які підлягають судовому захисту, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268,293,294, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Лугинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовільнити.

Вставити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 має польське походження за національністю її батька ОСОБА_5.

Встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за національністю є «полячка».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Д. Свинченко