Справа № 682/580/18
Провадження № 2/682/410/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

за участю секретаря Хижавської О.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Славутського району Хмельницької області про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Славутського району Хмельницької області, про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, вказуючи на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, проте, в звязку з тим, що позивач проживає в іншому населеному пункті, та не знав про смерть ОСОБА_4, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з викладених підстав, крім того, зазначив, що позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки ОСОБА_2 не знав про факт смерті спадкодавця та існування заповіту, оскільки проживає в іншому населеному пункті, а тому не встиг у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В судовому засіданні обєктивно встановлено, що ОСОБА_4 помер 26 вересня 2007 року у віці 74 років в селі Плоска Славутського району Хмельницької області, що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 315476.

За даними довідки Держгеокадастру від 13 грудня 2017 року № К-277/0-0. 18-177/150-17 ОСОБА_4 дійсно був власником сертифіката на право на земельну частку (пай) по Мирутинській сільській раді за № 639. Даний сертифікат втрачений та визнаний недійсним. Станом на 01 січня 2017 року, розмір земельної частки (паю) на території Мирутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області становить 1,97 га, згідно розпорядження Славутської державної адміністрації Хмельницької області від 11 жовтня 2000 року за № 279-р «а».

За даними копії заповіту від 14 лютого 2007 року ОСОБА_4 зробив заповідальне розпорядження на користь позивача ОСОБА_2 щодо права на земельну частку (пай), яке належало йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0101982.

За даними повідомлення приватного нотаріуса після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Відомості про те, що нотаріусом вживались заходи щодо встановлення спадкоємців по заповіту, складеного ОСОБА_4 від 14 лютого 2007 року, та повідомлення їх про існування такого заповіту відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, згідно вимог ст.1269, 1270 ЦК України, повинен був подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 проте, такої у передбачений законом строк не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Згідно правової позиції, що викладена Верховним Судом України у постанові № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, за наслідками перегляду судових рішень, внаслідок неоднакового застосування судами одних і тих же норм матеріального та процесуального права, при розгляді спорів про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

В судовому засіданні обєктивно встановлено, що виклик позивача ОСОБА_2 як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_4 не здійснювався, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що позбавило обізнаності позивача про існування заповіту та відповідно можливості реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом строк.

Таким чином, позивач не подав заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з об'єктивних причин, оскільки не знав та не міг знати про смерть спадкодавця та існування заповіту.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що причина, з якої позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, а тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 200, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1216-1223, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, додатковий строк терміном в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, який помер 26 вересня 2007 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Мацюк Ю. І.