АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/644/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Задвірний В.І.

з участю: представника Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький, представника боржника, представника стягувача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/17448/17 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 6 грудня 2017 року у складі судді Палінчака О.М. за поданням головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Першого відділу ДВС міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження для виїзду за межі України, громадянці України ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_8).

Вказував, що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавче провадження № 50927550 про стягнення з ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_8) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 5 427 дол. США 93 центи, 438 грн. судового збору та 250 грн. витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи, а тому просив задовольнити подання, оскільки ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_8) ухиляється від виконання рішення суду, як боржник.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 6 грудня 2017 року подання головного державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_6 задоволено. Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянці України ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2.

_____________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції ОСОБА_9 Провадження № 22ц/792/644/18

Доповідач Костенко А.М. Категорія № ухвала

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_4) ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу у якій просив її скасувати та відмовити в задоволені подання головного державного виконавця Першого міського відділу

державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_6. Зазначав, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_7 на свободу пересування, гарантоване Конституцією України та міжнародними договорами України.

Крім того, у поданні державного виконавця та поданих до нього матеріалів відсутні будь які докази, що підтверджують факт умисного ухилення боржника від виконання своїх обовязків щодо виконання рішення суду по поверненню заборгованості.

Із наявної копії акту державного виконавця від 24 листопада 2016 року та інших наданих документів не вбачається факт обізнаності боржника про проведення виконавчих дій та підтвердження того, що вона взагалі знала про його існування. До подання не було долучено доказів на підтвердження отримання боржником вимог державного виконавця та їх подальшого невиконання.

Суд першої інстанції задовольняючи подання державного виконавця не врахував, що Законом України «Про порядок виїзду та вїзду в України громадян України» не передбачено встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника до виконання ним зобовязань на підставі ухвали суду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України нова редакція, якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань;

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Судом встановлено, що 25 квітня 2016 року головним у державним виконавцем першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-15476/10, виданого 6 серпня 2010 Хмельницьким міськрайонним судом, на виконання рішення цього суду про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 138615,89 грн. було повторно відкрито виконавче провадження та запропоновано ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_10) в семиденний строк добровільно виконати рішення суду.

Однак, боржник на протязі року вимоги виконавчого документу не виконала.

У звязку з цим, державний виконавець з дотриманням вимог закону звернувся до суду із поданням про обмеження ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_4) у праві виїзду за межі України до виконання покладених на неї зобовязання.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_8 є повнолітньою працездатною особою, може працювати та заробляти гроші, нерухомого чи рухомого майна, на яке можна звернути стягнення на праві власності не має.

На теперішній час рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів залишається невиконаним.

При цьому, ОСОБА_10 достовірно відомо про наявність боргу перед банком, що не заперечувалось її представником, однак жодних дій щодо погашення заборгованості частково чи повністю протягом восьми років нею вчинено не було.

Крім того, двічі в 2014 та в 2015 роках стягувану виконавчою службою виконавчий лист повертався без виконання за відсутності майна на яке можна звернути стягнення.

Отже, докази у справі достовірно та обєктивно вказують на те, що ОСОБА_8 протягом тривалого часу біля восьми років ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї судовим рішенням.

З врахуванням вказаних обставин слід прийти до висновку, що ОСОБА_8 не бажає виконувати рішення суду, ніяких заходів щодо його виконання не здійснює та фактично своєю бездіяльністю ухиляється від виконання рішення суду

Таким чином суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність задоволення подання державного виконавця.

Посилання апелянта на недоведеність факту її ухилення від виконання судового рішення та відсутність підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України не відповідають нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

Вказані доводи спростовуються вищенаведеними матеріалами справи та, встановленими судом обставинами, за якими апелянт тривалий час при обізнаності про наявність судового рішення про стягнення з неї заборгованості умисно його не виконує.

Оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, тому апеляційний суд не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 6 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2018 року.

Судді (підпис) А.М. Костенко

(підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

Згідно з оригіналом ОСОБА_1