АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6432/17 22-ц/774/535/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 212/6432/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони

позивач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідачі: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2017 року, яка постановлено суддею Козловим Ю.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.08.2010 року в розмірі 22799 грн. 56 коп.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2017 року вказана позовна заява повернута заявникові у зв'язку з її непідсудністю даної справи суду.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалу суду скасувати та передати справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, апелянт вважає, що в даному разі місце проживання/перебування відповідача невідоме, а отже при вирішенні спору суд повинен був керуватись ч.9 ст.110 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали), відповідно до якої позови в таких випадках пред'являються за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання/перебування відповідача, тобто за адресою: м. Кривий Ріг, м-н 4 Зарічний 32/12, що відповідно до адміністративної приналежності знаходиться у Жовтневому районі м. Кривого Рогу.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала постановлена судом на час дії Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 18.03.2004 року, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали перевіряється відповідно до положень такого кодексу.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції керувався ч.1 ст. 109 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали), та виходив з того, що відповідно до інформації наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 26.10.2017 року відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 але 30.06.2015 року знятий з реєстрації до Київської області м. Ірпінь, у зв'язку з чим дана справа не підсудна цьому суду.

Однак, колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Частиною 1 ст. 122 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів, щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст.. 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст. ст.108-114 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 109 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Аналогічні вимоги містяться в п.1 ст.27 ЦПК України в редакції 2017 року.

Зі змісту вищевказаної статті вбачається, що місцем проживання фізичної особи є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання.

Аналогічне положення міститься у п.34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до якої, якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Відповідно до ч.9 ст.110 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його зайняття (роботи).

Як вбачається з довідки, наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 26.10.2017 року відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 але 30.06.2015 року знятий з реєстрації до м. Ірпінь Київської області.

В даному випадку вказана інформаціє не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце перебування/проживання особи для подання за цією адресою позову.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що в даному випадку повинні бути застосовані положення ч.9 ст.110 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали) замість ч.1 ст.109 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали).

Як вбачається з матеріалів справи, останньою відомою адресою реєстрації відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 що за територіальною юрисдикцією знаходиться на території Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу.

Відомостей, які б підтверджували, що ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законом порядку за іншою адресою в матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з чим висновок суду першої інстанції про порушення позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» правил підсудності суперечить нормам діючого законодавства та спростовуються матеріалами справи.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2017 року скасувати.

Матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостінаправити до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: