Справа № 309/2507/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 квітня 2018 року м. Ужгород

апеляційний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Джуги С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хустського районного суду про відмову в прийнятті заяви, постановлену 29 листопада 2017 року головуючою суддею Лук?яновою О.В. у справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Та 04.09.2017 року Хустським районним судом винесено судовий наказ та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.08.2017 року.

ОСОБА_2 подала до суду заяву про скасування вищевказаного наказу.

Ухвалою Хустського районного суду від 29.11.2017 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу виданого Хустським районним судом 04.09.2017 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву, скасувавши судовий наказ. Вказує, що судом порушено норми процесуального права при постановлення оскаржуваної ухвали суду.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що оскаржуваний судовий наказ є обґрунтованим та не підлягає скасуванню, оскільки винесений відповідно до норм закону. Також зазначає, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що 04.09.2017 року Хустським районним судом винесено судовий наказ та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.08.2017 року.

ОСОБА_2 оскаржено вказаний судовий наказ і ухвалою Хустського районного суду від 29.11.2017 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу виданого Хустським районним судом 04.09.2017 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 4 1 частини першої статті 96 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 105 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96 цього Кодексу - боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даної норми слідує, що ЦПК України, який був чинним на момент постановлення оскаржуваної ухвали, передбачав спеціальний порядок оскарження судового наказу про стягнення аліментів.

А тому, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у прийнятті заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції оскільки такий ґрунтується на вимогах закону та встановлених обставинах справи.

Крім того, як слідує з ухвали Хустського районного суду від 24.01.2018 року, відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що відповідно до ст. 375 ЦПК України, є підставою для залишення без задоволення скарги, а рішення суду першої інстанції без змін.

Приймаючи до уваги наведене та керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Ухвалу Хустського районного суду від 29 листопада 2017 року про відмову в прийнятті заяви, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді