Справа №295/400/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Гумен Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Скришевської О.Р.,

за участю учасників справи: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/400/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 23151,22 грн. та судові витрати по сплаті судового збору, мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору № SAMDN5062 від 07.03.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, становить собою укладений договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Також позивач вказав, що щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою". Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливі односторонньої зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків.

Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договор на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 3 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за договором не виконав.

Відповідно до п. 5.6 "Правил користування платіжною карткою", боржник доручає списувати з будь - якого рахунку, відкритого в банку, зокрема з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 "Умов та правил надання банківських послуг", у разі незгоди зі зміною правил та/абв тарифів банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

На підставі п. 5.3 "Умов та правил надання банківських послуг", банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п. 4.6 "Умов та правил надання банківських послуг" клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 5.7 "Правил користування платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за договором. Згідно п. 5.2 "Умов та правил надання банківських послуг", у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафту, банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за договором.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 07.01.2015 року має заборгованість, яка складається з наступного: 7632,96 грн. - заборгованість за кредитом; 13939,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1078,63 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалю суду від 16.10.2015 року провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було зупинено до вирішення справи за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача шляхом визнання карткового кредитного договору недійсним (а.с. 69-70).

06.07.2017 року ухвалою суду відновлено провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та справу призначено до судового розгляду (а.с. 82).

30.10.2017 року в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 подано клопотання про застосування терміну позовної давності, у якому вона вказала, що відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту, що був долучений позивачем до позову, станом на 25.08.2011 року існувала заборгованість по тілу кредиту у відповідача в сумі 7632,96 грн., яка залишається незмінною до дати звернення банку до суду, тобто до 07.01.2015 року. Останній платіж згідно вищевказаного графіку здійснений на карту відповідача 09.08.2011 року в сумі 1132,96 грн. Відповідно до п.5.4 Умов та правил надання банківських послуг, строк погашення процентів - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного в платіжній картці. В даному випадку на карті зазначений 03.09, тобто цей місяць є вересень, тобто кожного року позичальник повинен був погашати тіло кредиту до 03.09 в повному обсязі. Пунктом 6.11 Умов передбачено в разі виникнення заборгованості держателя по карті останній зобовязаний погасити її на протязі 30 днів з моменту її виникнення. Згідно п.9.12 Умов картковий договір діє 12 місяців з моменту підписання, і пролонгується автоматично. Виходячи з таких обставин вбачається, що термін позовної давності у позивача на звернення до суду з даним позовом починає відраховуватись з 03.09.2011 року, оскільки погашення кредиту не відбулось на момент закінчення річного терміну дії картки, заборгованість по відсотках останній раз гасилась 09.08.2011 року. Таким чином, і по тілу кредиту, і по відсотках загальний 3-річний строк сплив 03.09.2014 року. Доказів, які б свідчили про переривання цього терміну з боку відповідача, позивачем суду не надано (а.с. 94-95).

Вищевказане клопотання протокольною ухвалою суду від 30.10.2017 року було долучено до матеріалів справи. Також, протокольною ухвалою суду від 30.10.2017 року у позивача витребувано довідку розрахунок черговості платежів, здійснених ОСОБА_3 тіла та процентів по кредиту, а також витребувано довідку інформацію щодо терміну дії картки (а.с. 96-98).

20.02.2018 року представником позивача ОСОБА_1 подано суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій він вказав, що Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 07.03.2008 року уклали договір № SAMDN5062 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти - кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 10000,00 грн. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідач свої зобов'язання виконав частково. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.02.2018 року має заборгованість - 36367,80 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7632,96 грн., заборгованість за відсотками 26526,85 грн., штраф фіксована частина 500,00 грн., штраф процентна складова 1707,99 грн. Відповідно до позицій ВСУ (постанова №6-249цс15 від 03.12.2015 року, постанова 1188цс16 від 29.06.2016 року): тіло, проценти, комісія, а також неустойка, нарахована унаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором, підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності. Тобто, у разі застосування строку позовної давності, її наслідки можуть бути застосовані до тих зобов'язань та нарахувань, які були здійснені за межами строку позовної давності, водночас, суми нарахувань, здійснені у межах строку позовної давності, підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи зазначені позиції ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає, що до стягнення підлягає заборгованість за відсотками в межах строку позовної давності, тобто з 15.01.2012 року, відповідно до практики апеляційного суду Житомирської області заборгованість за відсотками підлягає до стягненню за первісною процентною ставкою. Також представник позивача вказав, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 22690,10 грн., яка складається з наступного: заборгованість за відсотками 21246,15 грн., штраф процентна складова 1443,95 грн. До заяви представник відповідача долучив розрахунок суми заборгованості (а.с. 116-123).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтвердив, що строк позовної давності минув, однак відповідний строк стосується лише до основної вимоги та не відноситься до обовязків відповідача щодо сплати відсотків та штрафу.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, оскільки позивачем при зверненні до суду пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правам та обовязками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 07.03.2008 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 07.03.2008 року уклали договір № SAMDN5062 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн. (а.с. 10).

ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредитну карту зі встановленими кредитним лімітом, що стороною відповідача не заперечується.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

У силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, що встановлено п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно з вимогою ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У звязку з тим, що відповідач допустив неналежне виконання договору утворилась заборгованість, яка відповідно до заяви про зменшення позовних вимог за розрахунком, наданим позивачем станом на 19.02.2018 року становить 22690,10 грн. та складається з наступного: заборгованість за відсотками 21246,15 грн., штраф процентна складова 1443,95 грн. (а.с. 121-122).

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Разом з тим, представником відповідача було подано клопотання про застосувати наслідків спливу строків позовної давності до кредитних правовідносин, які є предметом цієї справи, у звязку з чим просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За частинами першою, пятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14.

Пунктом 5.4 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що погашення за кредитом за платіжними картками без установленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Позивач, з урахуванням строку позовної давності, просив стягнути з ОСОБА_3 проценти за користування кредитними коштами в розмірі 21246,15 грн. Та процентну складову штрафу в розмірі 1443,95 грн.

Судом встановлено, що останній платіж ОСОБА_3 здійснено 09.08.2011 року.

Відповідно до кредитного договору термін дії картки виданої ОСОБА_3 03/09, разом з тим п. 9.12. Умов картковий рахунок діє 12 місяців з часу підписання і пролонгується на цей же термін якщо сторони не повідомлять про припинення дії договору.

Із наданої банком довідки вбачається, що строк дії картки - березень 2011 року (а. с. 123).

Разом з тим, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом про захист свого порушеного права 15.01.2015 року.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення (постанова Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15).

Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником шляхом внесення коштів готівкою чи безготівково: з погашення процентів щомісячно за попередній місяць, з погашення кредиту - в повному обсязі не пізніше останнього дня, вказаного на платіжній картці, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником свого зобов'язання.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 564/1752/15-ц.

Виходячи із тих обставин, що строком повернення кредиту є 31.03.2011 року, а останній платіж в рахунок сплати процентів ОСОБА_3 було здійснено у 09.08.2011 року, перебіг строку позовної давності за вимогами по сплаті процентів, з урахуванням умов укладеного між сторонами кредитного договору, почався з вересня 2011 року, а тому звернувшись до суду із даними вимогами лише у січні 2015 року, банк пропустив визначений статтею 257 ЦК України строк позовної давності за основною та додатковими вимогами.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається позивача.

На підставі ст. ст. 3, 6, 11, 253, 256, 257, 261, 267, 525, 526, 530, 549, 553, 550, 610, 623, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 1054, Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 6, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (місце знаходження: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ).

Відповідач: ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1).

Повний текст рішення складено 30.03.2018 року.

Суддя Н.В. Гумен