Постанова

Іменем України

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 569/1987/16-ц

провадження № 61-11974св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - державне підприємство «Бурштин України»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року у складі судді Ковальова І. М. та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 лютого 2017 року у складі суддів: Шеремет А. М., Григоренко М. П., Ковальчук Н. М.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до державного підприємства «Бурштин України» (далі - ДП «Бурштин України») про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення премії та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначав, що з 18 червня 2015 року він працював начальником служби безпеки та охорони в ДП «Бурштин України» на підставі наказу про прийняття на роботу від 17 червня 2015 року №43-к. 16 листопада 2015 року наказом в. о. генерального директора № 543 йому оголошено догану за невиконання вимог пунктів 1, 4, 7, 9 розділу ІІ Посадової інструкції начальника служби безпеки та охорони ДП «Бурштин України» та підпунктів 2.1., 2.6., 2.7. Положення про службу безпеки та охорони ДП «Бурштин України». Наказ № 543 видано на підставі висновку за результатами службового розслідування від 27 жовтня 2015 року, проведеного на виконання наказу в. о. генерального директора підприємства № 504 від 26 жовтня 2015 року «Про створення комісії для проведення службового розслідування за фактом незаконного видобутку бурштину в межах гірничого відводу підприємства», із яким його ознайомлено не було. З висновком та матеріалами службового розслідування його також не ознайомили. Письмові пояснення від нього витребувано лише 16 листопада 2015 року. У наказі № 543 про оголошення догани не вказано коли, де і в чому конкретно проявилося порушення ним трудової дисципліни. Не зазначено також збитків чи будь-яких інших негативних наслідків для підприємства.

Наказом в. о. генерального директора від 03 грудня 2015 року № 587 йому було оголошено догану за невиконання вимог пунктів 2, 3, 5, 6, розділу ІІ Посадової інструкції начальника служби безпеки та охорони ДП «Бурштин України» та підпунктів 2.1., 2.2., 2.3., 2.4., 2.5. Положення про службу безпеки та охорони державного підприємства «Бурштин України». Підставою дисциплінарного стягнення є результати службового розслідування, проведеного комісією за наказом керівника підприємства № 559 «Про створення комісії для проведення службового розслідування за результатами аудиту системи безпеки ДП «Бурштин України». У повідомленні про надання письмових пояснень вказано надумані недоліки системи безпеки підприємства: робота системи відеонагляду підприємства з відкритим виходом до Інтернету; відсутність ефективної системи контролю доступу співробітника та часу відвідання ними, як приміщень з обмеженим доступом, так і підприємства в цілому; відсутність системи охорони периметру підприємства; відсутність належної системи безпеки та спостереження на Клесівській гірничій дільниці. При цьому в указаному повідомленні конкретних порушень системи безпеки на підприємстві не зазначено. З наказом № 559 від 19 листопада 2015 року про створення комісії, з висновком та матеріалами службового розслідування його ознайомлено не було. У наказі № 587 про оголошення догани також не вказано коли, де і в чому конкретно проявилося порушення ним трудової дисципліни. Не зазначено також збитків чи будь-яких інших негативних наслідків для підприємства.

11 лютого 2016 року наказом в. о. генерального директора № 9-к його звільнено з роботи за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У наказі про звільнення не вказано коли, де і в чому конкретно проявилось порушення ним трудової дисципліни. Не зазначено також збитків чи будь-яких інших негативних наслідків для підприємства.

Таким чином, усі три вищевказані накази, які становлять підставу його звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України, не містять конкретних фактів допущених ним порушень службових обов'язків. За відсутності будь-яких конкретних звинувачень у невиконанні покладених на нього обов'язків накладені дисциплінарні стягнення є безпідставними, необґрунтованими та протиправними.

В результаті протиправних дій відповідача він був позбавлений щомісячних премій, що безпосередньо вказано в наказі № 543.

Посилаючись на викладені обставини та уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив визнати незаконним і скасувати наказ про оголошення йому догани від 16 листопада 2015 року № 543; визнати незаконним і скасувати наказ про оголошення йому догани від 03 грудня 2015 року № 587; визнати незаконним та скасувати наказ від 11 лютого 2016 року № 9-к про розірвання трудового договору; поновити його на роботі та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток (з врахуванням невиплаченої йому суми премій) за час вимушеного прогулу та стягнути з відповідача на його користь суму щомісячних премій за період з 16 листопада 2015 року по 11 лютого 2016 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за наказом в. о. генерального директора від 16 листопада 2015 року № 543 став висновок за результатами службового розслідування від 27 жовтня 2015 року, проведеного за фактом незаконного видобутку бурштину в межах гірничого відводу підприємства.

Комісією встановлено, що 28 вересня 2015 року близько 08:00 год. начальник Клесівської гірничої дільниці ОСОБА_2 повідомив заступника генерального директора з геології та гірничих робіт ОСОБА_3 про виявлення незаконного видобутку бурштину невідомими особами в межах гірничого відводу підприємства.

Про даний факт заступник генерального директора з геології та гірничих робіт ОСОБА_3 невідкладно повідомив начальника служби безпеки і охорони ОСОБА_1 У порушення пункту 2.1. Положення на службу безпеки та охорони та пункту 1 розділу ІІ Посадової інструкції начальника служби безпеки та охорони ДП «Бурштин України» ОСОБА_1 не вжив жодних заходів, спрямованих на своєчасне виявлення незаконного видобутку бурштину на території гірничого відводу підприємства, на встановлення обставин, що сприяли його проведенню, та припинення незаконних дій, запобігання у подальшому виникнення подібних загроз безпеці підприємства. Начальник служби безпеки і охорони ОСОБА_1 не повідомив і не сприяв своєчасному повідомленню правоохоронних органів про факт незаконного видобутку бурштину сторонніми особами на території гірничого відводу підприємства.

Наказом в. о. генерального директора від 03 грудня 2015 року № 587 ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання вимог пунктів 2, 3, 5, 6, розділу ІІ Посадової інструкції начальника служби безпеки та охорони ДП «Бурштин України» та підпунктів 2.1., 2.2., 2.3., 2.4., 2.5. Положення про службу безпеки та охорони державного підприємства «Бурштин України».

Підставою дисциплінарного стягнення є результати службового розслідування, проведеного комісією за наказом керівника підприємства № 559 «Про створення комісії для проведення службового розслідування за результатами аудиту системи безпеки ДП «Бурштин України».

Зокрема встановлено, що начальник служби безпеки та охорони ОСОБА_1 не забезпечив та не вживає належних заходів, спрямованих на своєчасне виявлення загроз і ефективне припинення посягань на законні інтереси підприємства, у тому числі виявлення можливих каналів витоку конфіденційної інформації, захист комерційної таємниці підприємства. Начальник служби безпеки та охорони ОСОБА_1 належним чином не здійснює організацію фізичного та технічного захисту приміщень та персоналу підприємства, а також не забезпечує вжиття повного комплексу заходів щодо дотримання збереження і охорони дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, матеріальних та нематеріальних цінностей, перепускного та внутрішньо-об'єктового режиму на підприємстві і гірничо-добувних дільницях. Крім того, начальником служби безпеки та охорони не вживаються та не розробляються заходи, а також не вносяться на розгляд керівництва пропозиції, спрямовані на удосконалення системи безпеки підприємства.

В лютому 2016 року у зв'язку зі зростанням кількості виявлення слідів незаконного видобутку бурштину в межах ліцензійної площі Клесівського родовища бурштину наказом в. о. генерального директора ДП «Бурштин України» № 72 від 10 лютого 2016 року було створено комісію для перевірки та розслідування вищезазначених обставин.

За результатами перевірки виявлено проведення сторонніми особами незаконного видобутку бурштину на території гірничого родовища Клесівське - І ділянка «Пугач». Начальник служби безпеки та охорони ОСОБА_1 неодноразово перебував у службових відрядженнях в смт Клесів, проте від нього не надходили службові записки з повідомленням керівництва підприємства про виявлення слідів незаконного видобутку бурштину на території гірничого відводу. Крім того, ОСОБА_1 не звертався особисто та не ініціював звернення керівництвом підприємства до правоохоронних органів. Хоча саме на начальника служби безпеки і охорони підприємства відповідно до пункту 4 Посадової інструкції начальника служби безпеки та охорони ДП «Бурштин України», а також вимог пункту 2.6. Положення про службу безпеки та охорони державного підприємства «Бурштин України» покладено організацію взаємодії з правоохоронними органами з питань забезпечення безпеки та охорони підприємства.

Наведені систематичні порушення ОСОБА_1 службових обов'язків становлять підставу його звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 28 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наказів про застосування заходів дисциплінарного стягнення у вигляді доган. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що генеральним директором підприємства в межах наданих йому повноважень правомірно прийнято рішення про звільнення начальника служби безпеки та охорони ОСОБА_1 з роботи за систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що у наказі про оголошення йому догани від 16 листопада 2015 року № 543 не вказано коли, де і в чому конкретно проявилося порушення ним трудової дисципліни. Не зазначено також збитків чи будь-яких інших негативних наслідків для підприємства. Крім того, Клесівська гірнича дільниця перебуває під охороною відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, тому невиконання нею обов'язків щодо охорони ліцензійної площі родовища не може бути підставою притягнення його до дисциплінарної відповідальності. У наказі від 03 грудня 2015 року № 587 про оголошення догани також не вказано коли, де і в чому конкретно проявилося порушення ним трудової дисципліни. Не зазначено також збитків чи будь-яких інших негативних наслідків для підприємства. Не містить вказаних обґрунтувань і наказ про його звільнення з роботи. Крім того, він не був ознайомлений із наказами про проведення службових розслідувань.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду. 03 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Суди встановили, що з 18 червня 2015 року ОСОБА_1 працював начальником служби безпеки та охорони в ДП «Бурштин України» на підставі наказу про прийняття на роботу від 17 червня 2015 року №43-к.

16 листопада 2015 року наказом в. о. генерального директора № 543 йому оголошено догану за невиконання вимог пунктів 1, 4, 7, 9 розділу ІІ Посадової інструкції начальника служби безпеки та охорони ДП «Бурштин України» та підпунктів 2.1., 2.6., 2.7. Положення про службу безпеки та охорон ДП «Бурштин України».

Наказом в. о. генерального директора від 03 грудня 2015 року № 587 йому було оголошено догану за невиконання вимог пунктів 2, 3, 5, 6, розділу ІІ Посадової інструкції начальника служби безпеки та охорони ДП «Бурштин України» та підпунктів 2.1., 2.2., 2.3., 2.4., 2.5. Положення про службу безпеки та охорони державного підприємства «Бурштин України».

11 лютого 2016 року наказом в. о. генерального директора № 9-к його звільнено з роботи за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України (систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку) за невиконання начальником служби безпеки та охорони ДП «Бурштин України» ОСОБА_1 вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 7, 8, 9 розділу ІІ Посадової інструкції начальника служби безпеки та охорони ДП «Бурштин України», а також приписів підпунктів 2.1., 2.2., 2.3., 2.6., 2.7. Положення про службу безпеки та охорони державного підприємства «Бурштин України».

Відповідно до пункту 3 частини першої статті40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягають встановленню судом при вирішенні спору про законність звільнення з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог статей 147-149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення.

Разом з тим, накази про оголошення догани від 16 листопада 2015 року № 543, від 03 грудня 2015 року № 587 та наказ про звільнення від 11 лютого 2016 року № 9-к не містять конкретизації, у чому саме полягають порушення позивачем посадових обов'язків, що мають наслідком притягнення його до дисциплінарної відповідальності, за кожним дисциплінарним стягненням.

В оспорюваних наказах роботодавця зазначаються лише підстави їх видачі - результати службових розслідувань, проте не вказано, які саме дисциплінарні проступки вчинив ОСОБА_1

Перевіряючи законність підстави звільнення ОСОБА_1 за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України, суди не дослідили зміст наказів про оголошення догани та наказ про звільненняОСОБА_1, систему порушень ним трудових обов'язків із цих наказів не встановили, що згідно частини 3 статті 411 ЦПК України становить підставу скасування судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, вимоги про визнання незаконними й скасування наказів про оголошення догани від 16 листопада 2015 року № 543, від 03 грудня 2015 року № 587 є предметом заявленого ОСОБА_1 позову. Разом з тим, рішення судів не містять висновків щодо дослідження правомірності видачі цих наказів відповідачем.

Керуючись статтями 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

РішенняРівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 лютого 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська

С.П. Штелик