Cправа № 127/3854/18
Провадження № 2/127/652/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 квітня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі: Марценюк А.М.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №127/3854/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позов мотивований тим, що з 1996р. по 2012р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Немирівського районого суду Вінницької області від 22.05.2012р. розірвано.

Відповідач являється батьком спільної з позивачем дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього.

В подальшому, позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище "Пузаєнко" на "Баланюк", що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Спільний син сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітня донька позивача від іншого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідками про склад сім'ї та реєстрацію місця проживання, а тому, на думку позивача, остання має право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів.

На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім, однак навчається у Вінницькому національному аграрному університеті денної форми навчання, терміном з 01.09.2017р. по 30.06.2019р.

Оскільки син навчається на денній формі навчання, останій не має змоги влаштуватись на роботу та мати самостійний заробіток через постійну зайнятість у навчальному процесі, а тому потребує матеріальної допомоги до моменту отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак не в достатньому обсязі, чим ставить останнього у скрутне матеріальне становище, адже дитина навчається на платній формі навчання, вартість якого в одному семестрі становить 3750 грн.

Крім того, дитина має незадовільний стан здоров'я. Згідно з довідкою ОСОБА_6 ЦРЛ від 16.01.2018р. в останнього діагностовано "Амбліопія високого ступеню", яка не підлягає корекції, тобто дитина майже не бачить на одне око і потребує постійного лікування. Через незадовільний стан здоров'я ОСОБА_3 був визнаний непридатним до військової служби.

Відповідач офіційно працевлаштований на підприємстві "Автосервіс" (м. Немирів) та отримує дохід у високому розмірі. Крім того, останній отримує пенсію по інвалідності, а тому має змогу надавати дитині матеріальну допомогу, проте добровільного цього не робить.

Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини спрямовані на прагнення отримати освіту, високу вартість навчання, а також приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що на даний час вона не має самостійного доходу, і матеріальне становище відповідача, який взмозі надавати позивачу посильну допомогу, та виходячи з принципу розумності та справедливості, позивач вважає, що її позов підлягає задоволенню.

В силу викладених обставин позивач звернулася до суду з даним позовом у якому просила стягнути з відлповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до виповнення 23 річного віку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що в межах своїх можливостей він постійно допомагав та допомагає винові, при цього заявлені позовні вимоги відповідач визнав повністю, про що подав відповідну заяву. (а.с. 21)

Згідно з частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 22.05.2012 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб зареєстрований 31.08.1996 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_7 ОСОБА_6 відділом РАГС, Вінницької області, актовий запис №52 - розірвано, позивачу ОСОБА_7 присвоєно дошлюбне прізвище "Пузаєнко". (а.с. 10)

В подальшому, ОСОБА_8 03.08.2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, у зв'язку з чим змінила прізвизще "Пузаєнко" на "Баланюк". (а.с. 9)

ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №092575 виданим 08.10.1999 року ОСОБА_6 районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області. (а.с. 7)

Відповідно до частини першої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. (ч. 2 ст. 199 СК України).

Згідно з частиною третьою статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію №861 від 14.02.2018 року, виданої ТОВ "ЖЕО №6", ОСОБА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 11)

У пункті 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив судам, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії 1-АМ №092575, виданого 08.10.1999 року ОСОБА_6 районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (а.с 7), ОСОБА_3, народився 27.09.1999 року, а тому на момент звернення з позовом до суду, останньому вже виповнилося 18 років і він є повнолітнім.

З довідки виданої Вінницьким національним аграрним університетом вбачається, що ОСОБА_3 є студентом 3-го курсу денної контрактної форми навчання факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету (IV рівень акредитації). Із вказаної довідки також вбачається, що термін навчання на ОКР "Бакалавр" з 01.09.2017р. по 30.06.2019р. (а.с. 12)

При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 починаючи з 27.09.2017 року є повнолітньою особою, самостійного доходу не має, навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує оскільки навчається на контрактній формі, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема відповідно до частини першої вказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч. 2 ст. 200 СК України)

Як вбачається з трудової книжки серії БТ - II №5436190 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, останній 16.03.2018р. звільнений з посади інженера - електрика відповідно до ст. 38 КЗпП України на підставі наказу №3 від 16.03.2018р. (а.с. 37)

Згідно з довідкою №472/12-2/12 від 28.03.2018 року, виданою Тульчинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області, ОСОБА_2 знаходиться на обдіку в Управлінні ПФУ Тульчинське об'єднане управління ПФУ і отримує пенсію по інвалідності, яка за період з січня 2018 року по березень 2018 року складає 4356 грн. (а.с. 38)

При цьому, згідно з довідкою №469/12-2/12 від 28.03.2018 року, виданою Тульчинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області, за період з січня 2017 року по грудень 2017 включно ОСОБА_2 також отримував пенсію по інвалідності, яка склала 16804 грн. (а.с. 39)

Однак, відповідно до статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з абзацом шостим пункту одинадцятого постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Отже, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таке визнання позову судом приймається, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Таким чином, незважаючи на встановлені судом обставини щодо того, що відповідач являється інвалідом, є на даний час не працевлаштованим, однак враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно зі саттею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду до закінчення ОСОБА_3 навчання у Вінницькому національному аграрному університеті, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки позивач при зверненні до суду судового збору не сплачувала, так як звільнена від його сплати, та матеріали справи не містять доказів понесення інших судових витрат позивачем, відсутні підстави для їх відшкодування відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 81, 89, 141, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії АТ номер 003008, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 20 лютого 2018 року до закінчення ОСОБА_3 навчання у Вінницькому національному аграрному університеті, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: