№ 336/1283/18
№ 4-с/336/22/2018
У Х В А Л А

10 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Жупанової І.Б., за участю секретаря Падалка А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанову держаного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на відкриті в ПАТ КБ «ПриватБанк» для отримання заробітної плати рахунки боржника:

- 6452

- 5625

- 0485

- 1061

- 6282.

В скарзі пояснив, що на примусовому виконанні у Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження №54455159 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 99520 грн. В процесі виконавчого провадження 10.01.2018 р. було накладено арешт на відкриті в ПАТ КБ «Приватбанк» для отримання зарплатні рахунки боржника.

Про те, що це рахунки по заробітній платі було повідомлено державного виконавця, однак останній проігнорував таке повідомлення, та відмовив у знятті арешту з вказаних рахунків.

У судове засідання заявник не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав скаргу з зазначених в ній підстав, просить суд її задовольнити.

У судове засідання представник Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області не зявився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, в якому міститься підпис представника від 23.03.2018 року.

Суд, дослідивши заяву представника заявника, письмові докази, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.ст. 447, 448 ЦПК України та п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення.

Як вбачається із копії постанови про арешт коштів боржника від 10.01.2018 року по виконавчому провадженню № 54455159, відкритому на підставі виконавчого листа № 336/4996/16-ц, виданого 03.08.2017 року апеляційним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів у розмірі 99520 грн., на грошові кошти, що знаходяться на рахунках: 6452, 5625, 0485, 1061, 6282, які належать ОСОБА_1 накладено арешт.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02.02.2018 року, ОСОБА_1 на картки № 368884 та № 936866 отримує заробітну плату.

Статтями 8, 9 ОСОБА_4 України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.43 ОСОБА_4 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. №95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі, в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно із ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів ї посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Отже, суд дійшов висновку, що підстави для накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 на рахунках 6452, 5625, 0485, 1061, 6282, на які він отримує заробітну плату на картки № 368884 та № 936866, у державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 не було, в звязку з чим вважає скаргу на дії державного виконавця такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 370, 383-387, 389 ЦПК України, ст. ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо накладення арешту на відкриті в ПАТ КБ «ПриватБанк» для отримання заробітної плати рахунки боржника:

-6452

-5625

-0485

-1061

-6282.

Скасувати постанову ВП № 54455159 від 10.01.2018 року державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 «Про арешт коштів боржника», якою накладено арешт на рахунки боржника ОСОБА_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова