Ухвала

02 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 359/7556/16

провадження № 61-12454св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Галина Володимирівна, Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року у складі судді Муранової-Лесів І. В. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Сержанюка А. С., Журби С. О., Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г. В., Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 09 квітня 2013 року між ним та відповідачем ТОВ «Порше Мобіліті» було укладеного кредитний договір № 50008469, за змістом якого з метою придбання позивачем автомобілю марки Seat, модель IBIZA, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з об'ємом двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2013, відповідач надав позивачу кредит в сумі 161 262,29 грн, еквівалент суми кредиту в доларах США - 19 796,50 доларів США, та додатковий кредит в сум 60 900,30 грн, еквівалент суми кредиту в доларах США - 7 476,10 доларів США. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами був укладений Договір застави № 50008469 від 16 квітня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Жуковською О. Р., за реєстровим № 641, згідно з умовами якого позивач передав в заставу вищевказаний автомобіль.

В лютому 2016 року отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 08 лютого 2016 року, яка винесена з примусового виконання виконавчого напису № 75, виданого 27 січня 2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В. про звернення стягнення на предмет застави, яким надано відповідачу право задовольнити вимоги по стягненню заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 353 361,38 грн.

Виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог статями 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки сума боргу не була безспірною, документи на підтвердження заборгованості, а також обґрунтований розрахунок заборгованості не надавався нотаріусу, а подані документи не підтверджують безспірність заборгованості перед відповідачем. Факт наявної у виконавчому напису суми боргу ним не визнається та що зазначені у вимозі платежі: за жовтень 2015 року в сумі 8 890,44 грн ним сплачений 30 жовтня 2015 року, за листопад 2015 року в сумі 9679,62 грн - сплачений 17 грудня 2015 року, за грудень в сумі 9 696,44 грн - сплачений 12 січня 2016 року. Позивач також зазначає, що не отримував від відповідача вимог щодо сплати штрафних санкцій на суму 2 988,57 грн та витрат з метою повернення простроченої заборгованості на суму 732,94 грн, вважає, що вони не підлягають стягненню в безспірному порядку. Позивач стверджує, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 11 закону України «Про захист прав споживачів», оскільки кредит надався на споживчі цілі, з метою придбання автомобіля, в зв'язку з чим вимога про дострокове повернення кредиту втрачає чинність, у випадку усунення прострочення виконання зобов'язань, протягом 30 днів з дня отримання такої вимоги. Позивач зазначає, що розрахунок суми кредиту, зазначений у вимозі в сумі 291 499,17 грн, що є еквівалентом 12 434,38 доларів США, відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» визначений з порушенням умов кредитного договору № 50008469 від 09 квітня 2013 року, а саме п.п.1.3, 1.3.1 Загальних умов кредитування, відповідно до яких курсова різниця, що виникла внаслідок зміни обмінного курсу, погодженого сторонами при укладенні договору (8,1460грн./дол.США) може застосовуватись лише для визначення суми процентів, в зв'язку з чим еквівалент невиплаченої суми кредиту 12 434,38 доларів США в гривні повинен становити 101 290,46 грн.

В порушення вимог статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до якої стягнення на предмет застави повинно проводитись у відповідності до суми заборгованості, зазначеної у письмовому повідомленні (вимозі), сума, зазначена у письмовому повідомленні (вимозі) складає 323 487,18 грн, а сума, зазначена у виконавчому написі - 353 361,38 грн. Позивач також зазначає, що в порушення вимог статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до якої обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний зазначити в цій вимозі, зокрема, позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати, а отримане ним повідомлення не містить посилання на те, який саме з п'яти позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, передбачених статтею 26 Закону, вважає за необхідне застосувати обтяжувач.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В. 27 січня 2016 року виконавчий напис № 75 про звернення стягнення на транспортний засіб марки Seat, модель IBIZA, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з об'ємом двигуна 1390 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4 Вирішено питання про розподіл судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем та третьою особою допущені порушення вимог чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису за укладеним сторонами договором застави транспортного засобу, внаслідок чого було звернуто стягнення на належний позивачу транспортний засіб на погашення суми заборгованості за укладеним сторонами кредитним договором, яка не є безспірною.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги ТОВ «Порше Мобіліті» суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

У серпні 2017 року представником ПАТ «Порше Мобіліті» - Бервершенко О. О. подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 рокута ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що реєстрація в реєстрі початку процедури звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження це комплекс заходів заставодавця, спрямованих на повідомлення інших кредиторів боржника про початок досудового звернення стягнення. У зв'язку з чим, відповідач є єдиним забезпеченим кредитором ОСОБА_4 на конкретний предмет обтяження, реєстрація початку процедури звернення стягнення суперечить такій реєстрації.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відхилити, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до розділу 6 «Прикінцеві положення» Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 року, № 31, стаття 545), опублікованим у газеті «Голос України».

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 30 листопада

2017 року «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду», визначено днем початку роботи Верховного Суду 15 грудня 2017 року.

Відповідно до підпунктів 4 і 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

02 березня 2018 року справа надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для зупинення касаційного провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 320/8269/15-ц за позовомОСОБА_10 до ТОВ «Порше Мобіліті», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хижняка А. М., третя особа: відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц свідчить про формування єдиної правозастосовчої практики у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а відтак представляє собою виключну правову проблему (постанова Вищого господарського суду України від 20 грудня 2016 року у справі № 923/299/16; постанова Вищого господарського суду України від 16 січня 2017 року у справі № 910/29733/15; ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року у справі № 755/13563/16-ц; ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2017 року у справі № 461/3895/16; постанова Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15).

Таким чином, оскаржувані судові рішення у цій справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки справа № 320/8269/15-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 359/7556/16.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 359/7556/16 за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Галина Володимирівна, Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2017 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/8269/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В.М. Коротун

М.Є. Червинська