Справа № 737/974/17
Проваждення № 2/737/195/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяОСОБА_1
секретар судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 737/974/17
за позовомОСОБА_3
до ОСОБА_4
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
учасники справи та представники
позивачОСОБА_3
відповідачне зявився

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: с. Салтикова Дівиця Куликівського району Чернігівської області, вул. Куликівський шлях, буд. № 4; у будинку зареєстрований її, який більше року вже не проживає в даному будинку; позивач неодноразово просила сина в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку, але відповідач її прохання ігнорує; зазначена обставина завдає позивачу певних незручностей, а саме: вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном, не може оформити субсидію.

Просить суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням б. 4, що розташований по вул. Куликівський шлях, с. Салтикова Дівиця Куликівського району Чернігівської області.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що у спірному будинку проживає разом з невісткою колишньою дружиною відповідача та онуками; відповідач пішов із сімї до іншої жінки та вже більше двох років там не проживає; зараз перебуває у Польщі на заробітках; коли приїздить в Україну, то десь знімає квартиру; приходить скандалити, каже колишній жінці: «Моя хата, ідіть на квартиру»; востаннє був наприкінці грудня 2017 року днів три; машина його стоїть в гаражі її домоволодіння. Заяв, клопотань не заявляла.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб - порталі "Судова влада України" (а.с. 20-21). Причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов, інших клопотань, заяв від нього також не надійшло.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Предметом позову, що розглядається, вирішення питання про втрату права користування житлом громадянина, який відсутній за зареєстрованим місцем проживання понад установлені законом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі ЖК УРСР) визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

У ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР вказано, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні норми визначені у ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне з ним господарство.

Отже, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Суду надані наступні письмові докази.

-копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 02.10.2016 року, яка підтверджує реєстрацію право приватної власності позивача на спірний будинок з 26 вересня 2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 5, 6);

-витяг із по господарської книги № 2 С-Дівицької сільської ради на 2016 2020 роки, з якого вбачається, що за адресою с. Салтикова Дівиця Куликівського району Чернігівської області, вул. Куликівський шлях, 4, головою домогосподарства є ОСОБА_3, а членами домогосподарства: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 7).

-акт обстеження по факту проживання ОСОБА_4 за адресою вулиця Куликівський шлях, 4, в селі Салтикова Дівиця (а.с. 8);

При цьому суд критично ставиться до акту обстеження з огляду на наступне. Зазначений акт складено комісією у складі в.о. старости села Салтикова Дівиця, діловода селищної ради та члена комісії. Факт не проживання ОСОБА_4 встановлений на підставі показань сусідів. При цьому сам акт не датований, не містить вихідного номера сільської ради та підписаний лише одним із членів комісії в.о. старости.

Інших доказів ні разом з поданням позовної заяви, ні до початку першого судового засідання позивач суду не надала, клопотання про витребування доказом судом не заявила.

Також, приймаючи рішення, суд враховує пояснення позивача, надані в судовому засіданні. А саме те, що відповідач періодично зявляється за місцем реєстрації та повідомляє про намір проживати там після переїзду колишньої дружини.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2018 року.

Суддя Л.М ОСОБА_1