Єдиний унікальний номер 741/1619/17
Провадження № 2/741/115/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 10 квітня 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Пасіки О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мринської обєднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування,

встановив:

13 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 4 по вул. Лугова в с. Плоске Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були ОСОБА_2, яка померла 5 березня 2005 року, та ОСОБА_3, який помер 19 червня 2016 року. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син (рідний брат позивача) ОСОБА_3 Він (позивач) прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, як спадкоємець другої черги за законом. Нотаріус відмовив йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 4 по вул. Лугова в с. Плоске Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері та брата.

Ухвалою від 16 листопада 2017 року у справі було відкрито провадження та призначено її судовий розгляд, який двічі відкладався з різних причин.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції (далі ЦПК України).

Відповідно до п. 9 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Таким чином, суд вважає необхідним провести у даній цивільній справі підготовче засідання.

У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти розгляду справи без їх участі.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 4 по вул. Лугова в с. Плоске Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується довідками виконкому Мринської сільської ради № 883 від 9 жовтня 2017 року та № 863 від 11 жовтня 2017 року (а.с. 15).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/2 частині житлового будинку № 4 по вул. Лугова в с. Плоске Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належні їм частини житлового будинку.

5 березня 2005 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом, 6 травня 2015 року на його імя було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що підтверджується копією спадкової справи № 46/2015 (а.с. 62-74).

Таким чином, ОСОБА_3 успадкував після смерті ОСОБА_2 належну їй 1/2 частину житлового будинку № 4 по вул. Лугова в с. Плоске Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

19 червня 2016 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв його брат ОСОБА_1, як спадкоємець другої черги за законом, 5 липня 2017 року на його імя були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 296/2016 (а.с. 83-85).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 4 по вул. Лугова в с. Плоске Носівського району Чернігівської області, який належав ОСОБА_3, у звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2281/02-31 від 18 жовтня 2017 року (а.с. 22).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 4 по вул. Лугова в с. Плоске Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 19-21).

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 1261, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання якого: АДРЕСА_1, право власності на житловий будинок № 4 по вул. Лугова в с. Плоске Носівського району Чернігівської області, загальною площею 79,2 кв. м, житловою площею 23,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 19 червня 2016 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв