Справа № 309/3922/17
Провадження № 2/309/583/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.

при секретарі: Соймик Н.І.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про визнання права власності на спадкове нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

В судове засідання , яке призначалося судом на 22 березня 2018 року позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 не зявилися, про місце і час розгляду справи були належним чином повідомлені, що стверджено розписками, які знаходяться в матеріалах справи.

Від представника позивача адвоката ОСОБА_4 на адресу суду 21 березня 2018 року надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку із його зайнятістю в інших процесах.

22 березня 2018 року враховуючи вимоги ст..223 ч.2 п.2 ЦПК України розгляд справи було відкладено, та призначено розгляд справи на 17 квітня 2018 р.

17 квітня 2018 року позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про місце і час розгляду справи були належним чином повідомлені, що стверджено розписками, які знаходяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заявила суду усне клопотання про залишення даного позову без розгляду..

Заслухавши думку представника відповідача , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положенням п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, на відміну від аналогічного положення раніше чинної редакції закону від 18 березня 2004 року, в якому зазначалось про повторну неявку до суду без поважних причин, у п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року зазначено, що суд залишає заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Тобто, не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача.

Зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами. Положення п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв'язку із положенням ст.223 ч.2.п.2 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки.

Отже, законодавець у ст.. 257 ЦПК України диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду і не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду

Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.5 ст.ст.142 ЦПК України) , а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст. 257 ЦПК України).

Таким чином, позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 не з'явилися у судові засідання 22 березня 2017 року та 17 квітня 2017 року двічі поспіль, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не подали. У зв'язку з відсутністю такої заяви у суду немає процесуальних повноважень розглядати справу без участі позивача та його представника.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 43 ЦПК України визначені обовязки сторін, а саме сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи, та зявлятися в судове засідання за викликом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається

Таким чином, враховуючи вимоги ЦПК України про дотримання розумних строків розгляду справи, вимоги п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, , а також те, що особи, які приймають участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, беручи до уваги вищевикладені фактичні обставини даної справи, суд вважає необхідним залишити позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду.

Суд роз'яснює позивачу, що відповідно до ч.2 ст. 257 ЦПК України залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 18 квітня 2018 року.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_5