У х в а л а

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 535/919/17

провадження № 61 - 13053 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» про визнання договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб недійсним та зобов'язання повернути земельну ділянку та за зустрічною позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» до ОСОБА_1 про визнання договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб дійсним та стягнення надмірно сплачених коштів за користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2018 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про повернення ОСОБА_1 її земельної ділянки та в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрофірма «Маяк» про стягнення на його користь надмірно сплачених коштів за користування земельною ділянкою в розмірі 33031 грн 21 коп, та ухвалено нову постанову в цій частині. Зобов'язано ТОВ «Агрофірму «Маяк» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 11,44 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Козлівщинської сільської ради від 13 квітня 2000 року № 28. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агрофірма «Маяк» 32187 грн 16 коп надміру сплачених коштів за користування земельною ділянкою. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

1 березня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2018 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом з таких підстав.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Згідно з частиною четвертою статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

До касаційної скарги не додано копію касаційної скарги, що підтверджується актом Верховного Суду від 6 березня 2018 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, пунктом 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, статтею 6 Закону України «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 4 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько