КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1087/18
Провадження № 2/552/590/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.04.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Ваніної Ю.А., представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної в внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
Позивач в судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився. Судова повістка йому була направлена за місцем його реєстрації, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно до ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.
Відповідно до ухвали від 23.02.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження.
Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 17.04.2018 року забезпечено позов та накладено арешт на будинок №47 а по вулиці Шведській в м.Полтава та 3/5 частини квартири №58 в будинку№ 34 по вулиці Великотирнівській в м.Полтава.
Суд дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача прийшов до таких висновків.
20.02.2017 року близько 14 год. 20 хв. по вулиці Ковпака від вулиці Великотирнівська в напрямку вулиці М.Бірюзова сталася дорожньо транспортна пригода за участю транспортних засобів «Lexus RX 350» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 та «BMW» д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2, яка рухалась в попутному напрямку, в результаті чого зіткнулась з автомобілем НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_4, який також рухався в зустрічному напрямку.
Відповідно до постанови Київського районного суду м. Полтава від 13.05.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн..
Згідно квитанції №199 від 28.04.2017 року ОСОБА_5 сплачено 2465 гривень за проведення експертного авто товарознавчого дослідження.
Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, інших цивільних прав. Відповідно до п.9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов'язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини.
Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).
Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.
Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.
В ході розгляду справи встановлено, що позивач зазнала душевних страждань у звязку із пошкодженням її автомобіля, була позбавлена автомобіля, який вона використовує у повсякденному житті, а також не мала можливості возити дитину до школи. Крім цього, при зіткненні вона зазнала моральних страждань.
Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, розмір її складає 5000 гривень.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач була вимушена проводити оцінку вартості ремонту свого автомобіля, так як відповідач відмовився їй відшкодовувати витрати по ремонту. Отже, у звязку з цим витрати в сумі 2465 гривень на проведення експертизи підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір в сумі 1174,66 гривень, який сплачено при подачі позову підлягає до стягнення з відповідача.
Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи додає детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Керуючись ст. 114, 265, 280 ЦПК України, ст. 1166,1167 ЦК України суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18 квітня 2018 року.

СУДДЯ О.К. МИРОНЕЦЬ