Справа № 159/228/18 Головуючий у 1 інстанції: Миронюк М.Г.
Провадження № 22-ц/773/375/18 Категорія: 73 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

за участю секретаря Губарик К. А.,

прокурора Мацюка С. Я.,

заявника лікаря-психіатра Пінчука О. М.,

представника Ковельського МТМО Наконечного В. Г.,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою лікаря - психіатра Ковельської районної поліклініки Ковельського міськрайонного територіального медичного об'єднання ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу в примусовому порядку, за апеляційними скаргами лікаря - психіатра Ковельської районної поліклініки Ковельського міськрайонного територіального медичного об'єднання ОСОБА_1, Ковельського міськрайонного територіального медичного об'єднання на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року лікар-психіатр поліклініки Ковельського міськрайонного територіального медичного об'єднання Пінчук О. М. звернувся в суд із зазначеною заявою. Вказував на те, що громадянка ОСОБА_3 страждає на психічне захворювання, що становить небезпеку для неї самої і оточуючих її осіб. У період чергового загострення хвороби, під час перебування у приміщенні поліклініки Ковельського МТМО, 11 січня 2018 року ОСОБА_3 була оглянута комісією лікарів-психіатрів даного медичного закладу. Після чого було зроблено висновок про те, що громадянка ОСОБА_3 потребує лікування в умовах стаціонару, а не амбулаторно.

Враховуючи наведене та ту обставину, що ОСОБА_3 відмовилась від запропонованої психіатричної допомоги - добровільної госпіталізації, заявник просив суд постановити ухвалу про госпіталізацію хворої у психіатричний стаціонарний медичний заклад без її згоди.

22 січня 2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області було ухвалено рішення про відмову в задоволенні заяви про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

У поданих на рішення апеляційних скаргах заявник лікар-психіатр Пінчук О. М., представник Ковелського МТМО адвокат Наконечний В. Г. просять його скасувати як незаконне та необ'єктивне і ухвалити нове рішення, яким задоволити заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3, вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції обґрунтованим і законним, просить залишити його без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову лікарю-психіатру поліклініки Ковельського МТМО Пінчуку О. М. у задоволенні його заяви про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку, суд першої інстанції виходив з того, що працівнику поліклініки лікарю-психіатру, у якій амбулаторно лікується ОСОБА_3, не належить право звернення з заявою до суду про її примусову госпіталізацію в стаціонарний психіатричний заклад.

Такий висновок суду є правильний.

Зі змісту статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» слідує, що психіатрична допомога це - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічний розлад.

Амбулаторна психічна допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.

Стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

Питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. Заява про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку направляється до суду лікарем-психіатром. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність надання особі такої допомоги.

Відповідно до вимог ст. ст. 14, 16 ч. ч. 1, 2 цього Закону особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.

У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Порядок судового розгляду заяв про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку передбачений ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», зі змісту ч. ч. 1-3 якої вбачається, що заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку розглядається судом за місцем проживання цієї особи у триденний строк з дня її надходження.

Заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження психіатричного закладу протягом 24 годин з дня її надходження.

Заяви лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються судом за місцем проживання особи у десятиденний строк з дня їх надходження. Заяви представників психіатричних закладів про продовження госпіталізації в примусовому порядку розглядаються судом за місцем знаходження психіатричного закладу у десятиденний строк з дня їх надходження.

Питання підсудності розгляду заяв: лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу щодо надання особі амбулаторної психіатричної допомоги або її примусову госпіталізацію до відповідного закладу врегульовано ч. 1 ст. 339 ЦПК України, яка передбачає, що за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Аналіз наведених норм матеріального закону та норми цивільного-процесуального права дає підстави для висновку, що лікар-психіатр медичного закладу, якою являється поліклініка МТМО, наділений лише правом звернутися до суду з відповідними заявами про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку, про надання такій особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку та про продовження надання їй амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку і не має повноважень звернення до суду із заявою про примусову госпіталізацію особи, яка хворіє на розлад психічної діяльності, до відповідного закладу з надання психіатричної допомоги, оскільки таке право належить лише представнику цього закладу.

Саме з таких міркувань виходив суд першої інстанції в своєму рішенні від 22 січня 2018 року, давши вірну правову оцінку встановленим обставинам справи та цілком підставно і обґрунтовано відмовив заявнику - лікарю-психіатру поліклініки Ковельського МТМО у задоволенні його заяви про госпіталізацію ОСОБА_3, як особи, яка страждає на психічний розлад, до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку для стаціонарного лікування.

Оскільки рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують вірних висновків зроблених судом, то відповідно з вимогами ст. 375 ЦПК України апеляційні скарги слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги лікаря - психіатра Ковельської районної поліклініки Ковельського міськрайонного територіального медичного об'єднання ОСОБА_1, Ковельського міськрайонного територіального медичного об'єднання відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий

Судді