ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/555/18
Провадження №2/477/476/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Семенової Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Сірюк С.В.

розглянувши в підготовчому у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області, Галицинівської об'єднаної територіальної громади Вітовського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) 3,41 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності КПС «Авангард», що знаходиться за адресою: с.Українка Українківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, згідно сертифікату серії НОМЕР_1 від 11 листопада 1996 року.

В обґрунтування позову зазначає, що на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації Миколаївської області № 537-р від 23 вересня 1996 року йому було виділено земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,41 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у власності КСП «Авангард» та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 11 листопада 1996 року, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_2.

В 2018 році позивач вирішив виділити часту (пай) в натурі та оформити право власності на земельну ділянку, отримати державний акт на право на земельну ділянку, але з невідомих йому причин сертифікат на земельну частку (пай) був втрачений. Через втрату сертифікату позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з'явились. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені її довірителем позовні вимоги підтримала в межах доводів позовної заяви та просила їх задовольнити.

Відповідач - Вітовська райдержадміністрація Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, відзиву чи заперечень від відповідача до суду не надійшло. Дані про належне повідомлення відповідача про час та місце судового засідання наявні у суду (а.с. 36), тому, відповідно до приписів ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника Вітовської РДА.

Відповідач - Галицинівська об'єднана територіальна громада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа в якому зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та в зв'язку з завантаженням в роботі, просила розглядати справу за відсутності представника громади.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів судом встановлено наступне.

На підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 23 вересня 1996 року № 537р було проведено розпаювання земель КСП «Авангард» між членами підприємства (а.с.26).

На підставі зазначеного розпорядження, за ОСОБА_1 зареєстровано право на земельну частку (пай), площею 3,41 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Авангард», та видано на його ім'я сертифікат про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_2, що підтверджується відомостями відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області (а.с.33) та копією сертифікату на зазначену земельну частку (пай) (а.с. 20,25). Щодо відмітки про відчуження земельної частки (паю) інформація відсутня.

Через втрату оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай) позивачем в районній газеті було розміщено оголошення (а.с. 28).

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Норми ЦК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку визнання права на земельну частку (пай) у разі втрати документа, що посвідчує таке право.

Згідно приписів статті 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Отже, враховуючи відсутність правової норми, яка регулює зазначені вище спірні правовідносини, а також те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має реквізити, що притаманні правовстановлюючому документу, суд приходить до висновку про застосування аналогії закону до спірних правовідносин, зокрема положення статті 392 ЦК України (як спеціальної норми).

На підставі статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв) документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай), що виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Факт одержання позивачем сертифікату про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 сторонами не оспорюється.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, в даному випадку майнове право.

Враховуючи наведене вище, надані докази щодо реєстрації за ОСОБА_1 відділом у Вітовському районі Миколаївської області Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області за реєстраційним номером НОМЕР_2 права на земельну частку (пай) саме на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, докази надані на підтвердження передачі правомочним органом позивачу ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у власності колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард», що у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу (сертифікату) позивач не має іншої можливості захистити своє майнове право, окрім як в судовому порядку, за положеннями ст. 16 ЦК України її право підлягає захисту судом і заявлений позивачем спосіб такого захисту відповідає способу у який можливе відновлення цих прав.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 244, 259, 261, 263, 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у власності колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард», яке належить ОСОБА_1 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М.Семенова