АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/648/18Головуючий по 1 інстанції Корман О. В.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції Пономаренко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Черкаси

Колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області у складі:

суддів Бондаренка С.І.,Пономаренка В.В.,Сіренка Ю.В.

секретар Торопенко Н.М.

за участю:

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2018 року про повернення позовної заяви, постановлену суддею Корманом О.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом, - :

в с т а н о в и л а :

31 січня 2018 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом.

Ухвалою судді від 31 січня 2018 року позовна заява була залишена без руху, так як позивачем не було дотримано вимоги статей 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом визнано неподаною та повернуто за належністю позивачу на підставі ст. 185 ЦПК України.

Не погодившись з даною ухвалою суду, позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що повернувши позовну заяву позивачу, суддя суду першої інстанції позбавив позивача його конституційного права на звернення до суду, яке передбачено ст. 55, 124 Конституції України.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, повинен забезпечити справедливий, неупереджений розгляд справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Відзив відповідачами на апеляційну скаргу не подавася.

Згідно до п.8 Перехідних Положень ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п.9 Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, а саме не виконав вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України, тобто позивачем не зазначено докази, якими підтверджуються обставини, на які посилається позивач і у позовній заяві відсутній розрахунок або ж твердження про те, що позивач не поніс і не очікує понести судові витрати у зв'язку з розглядом справи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, колегією суддів за матеріалами справи встановлено, що 31 січня 2018 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом (а.с.1-2).

Ухвалою судді від 31 січня 2018 року позовна заява була залишена без руху та надано заявнику термін для усунення недоліків допущених при подачі заяви, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником даної ухвали ( а. с. 4-5).

Зокрема зазначено, що позивачу необхідно у строк, визначений судом, подати до суду належним чином оформлену позовну заяву. Яка повинна відповідати вимогам ст.175 ЦПК України, копії такої позовної заяви відповідно до кількості відповідачів, а також додатки і докази, передбачені ст.177 ЦПК України, які ще не були додані.

16 лютого 2018 року позивач подав до суду позовну заяву в новій редакції, зазначивши, що вона подана на виконання ухвали судді від 31.01.2018 року ( а. с. 8 - 10).

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом визнано неподаною та повернуто за належністю позивачу на підставі ст. 185 ЦПК України (а. с. 11 -12).

В ухвалі зазначено, що позивачем не усунуто вимоги ст.ст.175,177 ЦПК України у повному обсязі.

Суддею повторно виявлення недотримання наступних вимог.

Пункт 5 ч.3 ст.175 ЦПК України визначає, що позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві позивач виклав певні обставини, зокрема, що позивач звертався до відповідачів восени 2017 року з проханням допустити його до користування будинком і отримав відмови і погрози на свою адресу.

Проте, позивач не зазначив докази, якими така обставина підтверджується.

Згідно п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

У позовній заяві відсутній такий розрахунок або ж твердження про те, що позивач не поніс і не очікує понести судові витрати у зв'язку з розглядом справи.

Згідно ч.1. ч.5 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

До позовної заяви не додано докази на підтвердження обставини, зазначеної у позовній заяви, про те, що позивач звертався до відповідачів восени 2017 року з проханням допустити його до користування будинком і отримав відмови і погрози на свою адресу.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначив, що факт розірвання шлюбу між ним і дружиною підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу №30 від 13.06.2017 року. Проте, такий документ до позовної заяви не доданий, а додано копію свідоцтва про розірвання шлюбу, хоча про такий доказ у позовній заяві не зазначено.

Суд звертає увагу на те, що позивач безпідставно посилається у позовній заяві на положення п.2 Постанови Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року, так як роз'яснення, викладені у вказаній Постанові, стосувались положень ЦПК України, який діяв в редакції до 15 грудня 2017 року. Вимоги, які зазначив суддя в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, передбачені ЦПК України в редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, тому підлягають обов'язковому виконанню. Посилаючись на вимоги ч.3 ст.185 ЦПК України, суд визнав позовну заяву неподаною і повернув позивачеві.

Такий висновок не ґрунтується на нормах закону.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено про те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Висновок суду про те, що заявником не виконані вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки дане питання суд міг вирішити в судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

При таких обставинах ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки до суду апеляційної інстанції оскаржена ухвала суду першої інстанції, якою заява повернута, тобто судом не було прийнято рішення по суті заявлених вимог, то ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

При таких обставинах ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково та передчасно було ухвалено рішення про повернення заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що передшкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2018 року про повернення позовної заяви у зв'язку з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 258, 374, 379, 381- 384, 390 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2018 року про повернення позовної заяви, постановлену суддею Корманом О. В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом - скасувати, а справу направити до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2018 року

Судді Бондаренко С.І.

Пономаренко В.В.

Сіренко Ю.В.