АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.,

за участю секретаря судового засідання: Філоненко О.В.,

за участю: представника відповідача Шквир С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк" про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Октябрського районного суду від 06 лютого 2018 року, постановлену у період часу з 15:25:25 год. по 16:02:18 год. під головуванням судді Шевської О.І.,-

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив суд задовольнити його вимоги до ПАТ Державний ощадний банк України в особі Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення 1993593 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2018 року закрито провадження за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк" про стягнення заборгованості.

З даною ухвалою не погодився позивач ОСОБА_3 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Апелянт вважає, що ухвала постановлена внаслідок невірних висновків, зроблених місцевим судом.

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, підстави якого вмотивовував тим, що 12 березня 1992 року його мати, ОСОБА_4, його батько - ОСОБА_5, та він, ОСОБА_3, поклали 6000 карбованців на дитячий рахунок НОМЕР_3 у філії №8392/076 Державного ощадного банку України Ленінського району м. Полтави.

Вклад називався «дитячий». За умовами договору 8 років вкладники не мали права знімати кошти з рахунку. Через 8 років мали отримати за умовами договору певну суму.

Батьки позивача померли у 2003 році. Нещодавно, знайшовши ощадну книжку, позивач звернувся до Ощадбанку, на що отримав наступну відповідь: «Ваш основний рахунок НОМЕР_1, який зберігається в ТВБВ №10016/0132 був відкритий 12 березня 1992 року. По рахунку № НОМЕР_2 станом на 18 вересня 2012 року залишок становить 1 грн. 71 коп.»

Позивач вважає, що Ощадбанк неправомірно в односторонньому порядку закрив рахунок, розірвав договір. За його розрахунками вважає, що на теперішній час йому, як спадкоємцю, відповідач винен 1993593 гривні за 24 роки вкладу.

Закриваючи провадження у справі, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_3 в березні 2014 року звертався до Октябрського районного суду м. Полтави з аналогічним позовом за винятком суми позову, яка складала 319 728 грн.

24 квітня 2014 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави , залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 05 червня 2014 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

10 листопада 2014 року ОСОБА_3 повторно звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 1198548 грн. 25 січня 215 року вказану позовну заяву розглянуто, ухвалено Октябрським районним судом м. Полтави рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 03 березня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін і є чинним.

В цей же день ОСОБА_3 втретє звернувся до суду з аналогічним позовом, у якому ставив вимоги про стягнення суми в розмірі 174180 грн. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 09 липня 2015 року, провадження у справі закрито.

05 серпня 2015 року ОСОБА_3 вчетверте звернувся до суду з позовом про стягнення з АТ «Ощадбанк» суми в розмірі 1828984,50 грн. 02 грудня 2016 року Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено рішення. Яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19 січня 2016 року рішення місцевого суду залишено без змін і є чинним.

05 квітня 2016 року ОСОБА_3 вп'яте звернувся до суду з таким же позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2016 року провадження у справі закрито.

Апеляційний суд не погоджується у повній мірі з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала про закриття провадження у справі ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про ой самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Так, місцевий суд зробив правильні висновки про наявність судових рішень які набрали законної сили постановлених між тими самими сторонами та що фактичні обставини справи є ідентичними.

Поряд з цим, вбачається, що кожен позов мав зовсім іншу його ціну, розмір заборгованості, яку просив стягнути позивач, збільшувався.

Суд першої інстанції не дослідив належним чином щодо якого саме періоду наявні судові рішення і провадження у справі щодо яких підлягає закриттю, а відносно якого проміжку часу суд повинен був постановити судове рішення по суті спору.

Так, представником ПАТ « Державний ощадний банк України» до суду апеляційної інстанції були надані копії всіх позовних заяв ОСОБА_3, однак суд апеляційної інстанції позбавлений можливості провести розмежування щодо якого періоду та щодо якої суми грошових коштів постановлені судові рішення, а яка частина позовних вимог (матеріально - правові вимоги) є невирішеною.

В зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2018 року слід скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права і перешкоджає подальшому провадженню у справі, а матеріали справи направити для продовження розгляду.

Питання про розподіл судових витрат, у тому числі, пов'язаних і з переглядом даної ухвали, має бути вирішено судом при ухваленні рішення по суті спору чи закінченні провадження у інший спосіб.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Октябрського районного суду від 06 лютого 2018 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк" про стягнення заборгованості - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України

Повний текст постанови складений 16 квітня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ С.А. Гальонкін /підпис/ Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області П.С. Абрамов