Справа № 545/2819/17
Провадження № 2/545/128/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Нагорна І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором №б/н від 19.06.2013 року в сумі 49876,33 грн., посилаючись при цьому на те, що отримавши кредит в розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідач належним чином покладені обов'язки, згідно кредитного договору щодо своєчасної сплати суми заборгованості не виконує і в добровільному порядку відмовляється сплачувати виниклу заборгованість, в зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд даної справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, у судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 280-284 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 19.06.2013 року ОСОБА_1отримав кредит в розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника що до прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Згідно п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою», Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік.

Відповідно до п..2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

На підставі п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів., а також інших у мов обслуговування рахунків, із завчасним попередженням клієнта не менш ніж за 7 днів до введення таких змін, зокрема у виписці по картрахунку. У разі якщо протягом 7 днів Банк не отримав від клієнта незгоди щодо таких зміни, вважається, що Клієнт приймає нові умови.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку клієнт (позичальник) зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту га Овердрафту), оплата Винагороди Банку.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами..

Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

19.06.2013 року відповідач почав використовувати отримані на кредитну карт кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Останній платіж було здійснено відповідачем 07.02.2015 року (а.с.5).

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2017 року має заборгованість - 49876,33 грн., яка складається з наступного: 3055,25 грн. - заборгованість за кредитом; 40565,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3404,06 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 2351,25 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 19.06.2013 року (а.с.5-6).

У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки (пені та штрафу) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією задовольнити частково, зменшивши розмір пені, котра підлягає до стягнення з відповідача, до 3055,25 грн.

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк .

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Крім того, суд звертає увагу, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що умовами договору передбачено одночасне стягнення декількох видів неустойки - штрафів та пені за порушення кредитних зобов'язань, суми штрафів до стягнення з відповідача не підлягають.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15.

Суд вважає, що пеня є більш дієвою мірою впливу на боржника так як обчислюється в

відсотках від суми несвоєчасного виконання зобов'язання та за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання своїх зобов'язань.

Таким чином у стягненні з відповідача штрафів у розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2351,25 грн. - штраф (процентна складова) слід відмовити, а отже загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача складає 46676,27 грн. (3055,25 + 40565,77 + 3055,25 = 46676,27 грн.).

Відносно відзиву на позов відповідача та зазначення про порушення строків позовної давності позивачем, останні при розгляді справи по суті не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно з довідкою про картки клієнта видані за договором б/н від 19.06.2013 року, картка №401712 була надана відповідачу зі строком дії до 11.2015 року, тобто строк дії картки до 12.2015 року, а також останній платіж відповідачем було здійснено 07.02.2015 року, а з позовом представник позивача звернувся до суду 11.10.2017 року, тобто без пропуску строків позовної давності.

Щодо застосування строків позовної давності до пені та комісії нарахованої позивачем, то останні є не обґрунтованими, оскільки згідно п. 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг договору, з якими погодився позивач при укладенні договору №б/н від 19.06.2013 року, строк позовної давності стосовно вимог Банку по поверненню кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів, витрат банку складає 50 років.

Вказане не суперечить нормам закону, адже згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. При підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідач ОСОБА_1 поставивши свій підпис 19.06.2013 року вважається таким, що погодився з усіма умовами договору, а тому укладення окремого договору про збільшення позовної давності у позивача не було необхідності.

Підстав для зменшення суми заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 40565,77 грн. судом не вбачається, оскільки згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за договором.

Посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи по суті.

Позивачем по справі понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн., які підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 280, 284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.06.2013 року в сумі 46676,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі - 1497,60 грн.;

В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 штрафів у розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2351,25 грн. - штраф (процентна складова) - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. В. Шелудяков