Справа № 503/2487/17
Провадження № 2/503/184/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Центр надання адміністративних послуг Кодимської районної державної адміністрації, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на 61/100 будівлі складу, яка знаходиться за адресою: вул.Губарєва, 35А, с.Тимкове Кодимського району Одеської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу за рішенням групи по розпаюванню майна колишнього СТОВ "Тимківське" було виділено та передано з правом подальшого викупу частину будівлі складу, що підтверджується протоколом засідання комітету спілки громадян-співвласників майна, актом прийому-передачі майна. Тобто, позивач добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти цим майном протягом десяти років. Однак на вказане майно відсутні правовстановлюючі документи в зв'язку з чим позивач не має можливості підтвердити підстави виникнення права на зазначене майно. В зв'язку з цим просив визнати за ним право власності на 61/100 (644 кв.м.) будівлі складу, яка знаходиться за адресою вул.Губарєва, 35А в с.Тимкове Кодимського району Одеської області та зобов'язати Центр надання адміністративних послуг Кодимської районної державної адміністрації зареєструвати право власності на вказане майно.

В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з'явилась, надавши до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З протоколу засідання комітету спілки громадян-співвласників майна, акту прийому-передачі майна вбачається, що позивачу за рішенням групи по розпаюванню майна колишнього СТОВ "Тимківське" дійсно було виділено та передано з правом подальшого викупу частину будівлі складу, на яку позивач просить визнати право власності.

Позивач протягом 10 років безперервно володіє, користується вказаним майном, проводить ремонтні роботи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч.1ст. 344 ЦК Україниособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Оскільки позивач добросовісно, з 2003 року заволодів частиною будівлі складу, що знаходиться за адресою: вул.Губарєва, 35А в с.Тимкове Кодимського району Одеської області, понад десять років відкрито, безперервно ним володіє, за ним може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно ч.1 ст. 344 ЦК України.

Враховуючи, що відповідачем до суду не надано доказів неправомірності набуття позивачем права власності на вказане майно, обставини, які б свідчили про неправомірність набуття позивачем права власності, судом також не встановлені, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині визнання права власності на нерухоме майно підлягає задоволенню.

Крім того позивачем заявлено вимогу про зобов'язання Центру надання адміністративних послуг Кодимської районної державної адміністрації зареєструвати право власності на частину будівлі складу, що знаходиться за адресою: вул.Губарєва, 35А в с.Тимкове Кодимського району Одеської області.

Однак, відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Центр надання адміністративних послуг Кодимської районної державної адміністрації, про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, індивідуальний код платника податків невідомий, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 61/100 частину будівлі складу, розміром 644 кв.м., яка розташована за адресою: вул.Губарєва, 35А, с.Тимкове Кодимського району Одеської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Б.С. Сердюк