Справа № 375/1428/17 Головуючий у І інстанції Нечепоренко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1486/18 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
атегорія 56 12.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Мережко М.В.,

за участю секретаря: Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання припиненими зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати припиненим зобов'язання за кредитним договором № KIRІGA00000029 від 14 серпня 2007 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», з урахуванням додаткової угоди № 2 від 02 вересня 2015 року до кредитного договору, та припинити іпотеку житлового будинку, 1991 року забудови, загальною площею 119,1 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями і спорудами (сарай-гараж-літня кухня, погріб, огорожа, колодязь), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,15 га, на якій розташований зазначений житловий будинок, встановлену Договором іпотеки житлового будинку від 14 серпня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Ганжою О.П., зареєстрованим в реєстрі за №2382, та скасувати заборону відчуження вказаного нерухомого майна, встановлену в зв'язку з посвідченням зазначеного Договору іпотеки будинку від 14 серпня 2007 року, зареєстровану в реєстрі для заборон №2383.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначив, що 14 серпня 2007 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого йому надано кредитні кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в розмірі 214 050,00 грн. на наступні цілі: 190 000,00 грн. на споживчі цілі, 24 050,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 Договору, зі сплатою за користування 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2. Договору.

Період сплати вважається з 11 по 15 число кожного місяця, погашення заборгованості за цим договором (крім винагороди, що виплачується в момент надання кредиту) здійснюється щомісяця в період сплати у сумі 3 356 грн. 97 коп. для погашення заборгованості, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

Відповідно до додаткової угоди №2, укладеної між сторонами 02 вересня 2015 року, станом на вказану дату сума несплаченого кредиту становила 84 390,19 грн., яка була розділена на рівні частини по 4 980 грн. щомісячно і кінцевий термін її сплати був визначений 14 серпня 2017 року. Умовами вищевказаної додаткової угоди №2 розмір заборгованості, що виникла в період з дати надання ОСОБА_2 кредиту, була зменшена на 23 130,67 грн.

Позивач свої зобов'язання згідно умов кредитного договору від 14 серпня 2007 року та додаткової угоди від 02 вересня 2015 року виконав повністю, погасивши достроково в липні 2017 року 12 000 грн., що відповідало розміру остаточного погашення коштів по кредитному договору. Разом з тим, при зверненні до відповідача за отриманням довідки про повне погашення заборгованості, ОСОБА_2 надали виписку по кредитному договору за період з 05.01.2016 року по 20.07.2017 року про проведені розрахунки із зазначенням заборгованості в розмірі 14 377,09 грн. та відмовлено у наданні виписки за період з 02.09.2015 року по 05.01.2016 року.

Посилаючись на незаконність дій банку та на повне виконання ним, як позичальником, зобов'язань згідно умов договорів, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив ухвалити рішення про його задоволення з викладених в ньому підстав.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року позов задоволено.

Визнано припиненим зобов'язання за кредитним договором № KIRIGA00000029 від 14 серпня 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» та згідно додаткової угоди №2 від 02 вересня 2015 року до кредитного договору № KIRIGA00000029 від 14 серпня 2007 року.

Припинено іпотеку житлового будинку, 1991 року забудови загальною площею 119,1 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями і спорудами (сарай-гараж-літня кухня, погріб, огорожа, колодязь), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а також земельної ділянки площею 0,15 га, на якій розташований зазначений житловий будинок, встановлену Договором іпотеки житлового будинку від 14 серпня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Ганжою О.П., зареєстрованим в реєстрі за №2382 та скасовано заборону відчуження вказаного нерухомого майна, встановлену в зв'язку з посвідченням зазначеного Договору іпотеки будинку від 14 серпня 2007 року, зареєстровану в реєстрі для заборон за №2383.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилався на недоведеність в судовому засіданні факту належного виконання позивачем ОСОБА_2 обов'язків по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ними та відсутність в зв'язку з цим підстав для висновку про припинення зобов'язання його належним виконанням.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив суд залишити апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» без задоволення, а рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу підтримав та просив ухвалити рішення про її задоволення з викладених в ній підстав.

Позивач ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції проти доводів апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, посилаючись на те, що висновки суду відповідають обставинам справи та підтверджуються її матеріалами, а рішення ухвалене судом з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк», колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 серпня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір (а.с.7-10), відповідно до умов якого позивачу надано кредитні кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в розмірі 214 050,00 грн. на наступні цілі: 190 000,00 грн. на споживчі цілі, 24 050,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 Договору, зі сплатою за користування 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2. Договору. Період сплати вважається з 11 по 15 число кожного місяця, погашення заборгованості за цим договором (крім винагороди, що виплачується в момент надання кредиту) здійснюється щомісяця в період сплати у сумі 3 356 грн. 97 коп. для погашення заборгованості, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (п. 7.1. кредитного договору).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 14 серпня 2007 року був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав в іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк» належні йому на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,15 га під вказаним будинком (а.с.23-25).

Також встановлено, що 02 вересня 2015 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору (а.с.11-12), відповідно до умов якої було зменшено суму заборгованості ОСОБА_2 перед банком на 23 130,67 грн. та викладено п. 7.1. кредитного договору в наступній редакції: Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі кредиту через касу банку на строк з 14.08.2007 року по 14.08.2017 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 214 050,00 грн. на наступні цілі: 190 000,00 грн. на споживчі цілі, 24 050,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,99% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2. Договору. Періодом сплати вважати період з «11» по «15» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється наступним чином: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 4 980,00 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем умови кредитного договору та додаткової угоди в частині погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним виконані в повному обсязі, а нарахування банком пені в розмірі 14 377,09 грн. не відповідає умовам додаткової угоди, укладеної між сторонами, отже не свідчить про наявність невиконаних позичальником зобов'язань.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

З наданих ОСОБА_2 суду фіскальних чеків про погашення кредитної заборгованості за період з 14.07.2016 року по 14.07.2017 року вбачається, що призначені до сплати щомісячні платежі на 15.12.2016 та 15.04.2017 року були сплачені 31.12.2016 року та 26.04.2017 року відповідно, решта щомісячних платежів здійснені згідно Графіку погашення кредиту. Факт невчасної сплати двох вищевказаних платежів позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №2 від 02 вересня 2015 року ОСОБА_2 щомісяця в період сплати, яким вважається період з «11» по «15» число кожного місяця, повинен сплачувати банку щомісячний платіж у сумі 4 980,00 грн. для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії, погашення здійснюється відповідно до Графіка погашення кредиту.

Згідно Графіку позивач ОСОБА_2 щомісячний платіж у розмірі 4 980,00 грн. зобов'язаний здійснити кожного «15» числа у період з вересня 2015 року по липень 2017 року, а останній платіж у розмірі 5 456,49 грн. - 14 серпня 2017 року.

При цьому, згідно п. 2 Додаткової угоди №2 від 02 вересня 2015 року сторони погодили, що у разі порушення Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Графіком погашення кредиту цієї Додаткової угоди, понад 31 день позичальник сплачує банку штраф у розмірі 23 130,67 грн. Згідно ж п. 5 Додаткової угоди сторони погодили, що за весь період неналежного виконання зобов'язань по сплаті кредиту Позичальник сплачує Банку неустойку: в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом; в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених винагород.

Оскільки ОСОБА_2, як позичальником, порушено умови Додаткової угоди №2 в частині своєчасного внесення двох платежів, що ним самим в судовому засіданні не заперечувалося, а умовами укладеної між сторонами 02 вересня 2015 року Додаткової угоди №2 за таке порушення передбачене нарахування неустойки, дії банку по нарахуванню ОСОБА_2 неустойки в розмірі 14 377,09 грн. є такими, що відповідають умовам договору та вимогам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт наявності за договорами, укладеними між сторонами, заборгованості у розмірі 14 377,09 грн. по неустойці, нарахованій банком позивачу ОСОБА_2 за порушення ним умов додаткової угоди в частині своєчасного внесення платежів, висновок суду першої інстанції про припинення зобов'язання в зв'язку з його належним виконанням позичальником не відповідає обставинам справи та спростовується її матеріалами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Оскільки висновки суду про наявність у справі підстав до припинення зобов'язань в зв'язку з їх належним виконанням позивачем, не відповідають обставинам справи, рішення суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 11 січня 2018 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання припиненими зобов'язання за кредитним договором та договором іпотеки - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів

Головуючий:

Судді: