Справа № 766/4060/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Найдишак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1, Суворовський районний відділ державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «МіГ» на рішення державного виконавця,

встановив:

АТ «Златобанк» звернулося до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Суворовського районного суду м.Херсон від 13.08.2014 року у справі №668/4459/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 суми боргу на користь АТ «Златобанк» за договором про надання овердрафту №148/15/13-OVER від 24.05.2013 року в сумі 482 008,50 грн. Рішення суду набрало законної сили 13.11.2014 року. На підставі вказаного рішення стягувачу було видано Суворовським районним судом м.Херсон виконавчий лист. На виконання рішення суду Суворовським РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області було відкрито виконавче провадження №50739782. 08.02.2018 року на адресу банку з райвідділу державної виконавчої служби надійшла постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Причиною повернення виконавчого документу стягувачу визнано наступне: «встановити місцезнаходження боржника неможливо». АТ «Златобанк» з таким рішенням державного виконавця не погоджується, вважає його передчасним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню. У звязку з цим, скаржник звернувся до суду з даною скаргою та просить поновити АТ «Златобанк» строк на оскарження дій державного виконавця; скасувати рішення старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_2 у вигляді постанови від 25.12.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу; зобовязати Суворовський районний відділ державної виконавчої служби м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області відновити виконавче провадження №50739782 на виконання рішення Суворовського районного суду м.Херсон у справі №668/4459/14-ц про примусове виконання рішення від 13.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу на користь АТ «Златобанк» за договором про надання овердрафту №148/15/13-OVER від 24.05.2013 року в сумі 482 008,50 грн.

В судове засідання представник скаржника не зявився, про розгляд скарги повідомлений у встановленому законом порядку.

Державний виконавець не зявився, надав заяву про розгляд скарги у її відсутність, просив відмовити у задоволенні за необґрунтованістю, так як під час виконавчого провадження державним виконавцем вжито усіх необхідних заходів з метою належного виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, повернення виконавчого документа відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства.

Інші заінтересовані особи не зявилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов переконання, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 цієї статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних (ч.5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний, серед іншого, своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Витрати, пов'язані з розшуком боржника, майна боржника та його зберіганням, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом. (частини 1, 4 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно з пунктом 2 ч.1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з пунктами 6,7 цієї статті виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що у провадженні Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області перебувало виконавче провадження №50739782, відкрите з примусового виконання виконавчого листа №668/4459/14-ц від 28.01.2015 року та 25.12.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (встановити місце знаходження боржника неможливо).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Матеріалами підтверджується, що відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №668/4459/14-ц від 28.01.2015 року, виданого Суворовським районним судом м.Херсона.

Разом з тим, як вбачається в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази на підтвердження викликів боржника до державного виконавця з метою виконання ним судового рішення , докази неявки боржника до державного виконавця, застосування до нього заходів впливу у звязку із неявкою до державного виконавця.

З наданих державним виконавцем матеріалів не вбачається наявності запитів державного виконавця з проводу надання інформації, а також відповіді на запити про відсутність інформації про номери рахунків боржників, відкритих у банках та інших фінансових установах України,

Докази направлення запитів до інших органів з приводу з'ясування наявності у боржників іншого рухомого державним виконавцем не надано, що доводить про те, що державним виконавцем не вжито всіх передбачених законодавством заходів для виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу на користь АТ «Златобанк» за договором про надання овердрафту №148/15/13-OVER від 24.05.2013 року в сумі 482 008,50 грн.

В матеріалах виконавчого провадження міститься Акт державного виконавця від 21.12.2017 року з якого вбачається, що при виході 21.12.2017 року за адресою м.Херсон, вул.Пугачова, 35 боржник не проживає, проте державним виконавцем не вжито заходів щодо встановлення місця проживання боржника, оголошення розшуку боржника.

Фактично при розгляді скарги встановлено, що судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу на користь АТ «Златобанк» за договором про надання овердрафту №148/15/13-OVER від 24.05.2013 року в сумі 482 008,50 грн. не виконане через те, що державний виконавець взагалі не знайшов боржницю.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку про те, що державним виконавцем не здійснені всі передбачені законом заходи для примусового виконання рішення суду та постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є незаконною.

Відповідно до розяснень п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобовязувати державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби до вчинення таких дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

А відтак, вимоги скарги Публічного акціонерного товариства «Златобанк» підлягають частковому задоволенню в частині скасування постанови про повернення від 25.12.2017 року, оскільки виконавче провадження може бути відновлене лише державним виконавцем.

Керуючись ст.ст.260, 447-451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1, Суворовський районний відділ державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «МіГ» на рішення державного виконавця задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ВП №50739782 від 25.12.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

В решті скаргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст ухвали суду виготовлений 16.04.2018 року.

Суддя: С.І.Майдан