_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1081/18
Провадження № 2/520/3685/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Коваленко О.Б.

За участю секретаря Маценко В.В.,

За участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2018 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3, про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на житловий будинок та просить припинити право спільної часткової власності позивачки та відповідачки на житловий будинок № 10 по провулку Амбулаторному у м. Одесі, визнати право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, провулок Амбулаторній, 10 під літ. «А», загальною площею 58.8 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., який складається з: житлової кімнати 1-1 площею 13,4 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 9,2 кв.м., коридору 1-3 площею 8,1 кв.м., кухні 1-4 площею 15,9 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 12,2 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,0295 га

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Коваленко О.Б.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.02.2018 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на житловий будинок.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила суду, що з 18 листопада 1995 року вона знаходилась у шлюбі з ОСОБА_4. Шлюб було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної Ради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 1211. 28 червня 2006 року її чоловік ОСОБА_4 помер. Смерть чоловіка була зареєстрована Генеральним консульством України в Стамбулі 30 червня 2006 року, актовий запис № 4. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, до складу якої у тому числі увійшов житловий будинок з надвірними спорудами під № 10, розташований в м. Одесі по провулку Амбулаторному, який складався в цілому з одного кам'яного житлового будинку під літерою «А», житловою площею 13,4 кв.м., та надвірних споруд: «Б» сараю, «В» сараю, «Н» навісу, «П» навісу, «Р» душу, «Т» вбиральні, I- III мостіння, 1-4 огорожі, розташованих на земельній ділянці площею 583 кв.м. На час відкриття спадщини, окрім позивачки, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 також була донька останнього від першого шлюбу ОСОБА_3. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2011 року за ОСОБА_3 було визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0598 га., розташованому по провулку Амбулаторному, 10 у м. Одесі та на 1/2 частину будинку № 10, по провулку Амбулаторному у м. Одесі, який складається з одного кам'яного будинку житловою площею 13,4 кв.м., та надвірних споруд: «Б» сараю, «В» сараю, «Н» навісу, «П» навісу, «Р» душу, «Т» вбиральні, І-ІІІ мостіння, 1-4 огорожі. 23 грудня 2011 року, на підставі зазначеного рішення суду, за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на 1/2 частини житлового будинку. З грудня 2012 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 листопада 2012 року, за позивачкою було зареєстроване право власності на 1/2 частину житлового будинку. Після проведення державної реєстрації речових прав житловий будинок за адресою: м. Одеса, провулок Амбулаторний, 10, належав позивачці та відповідачці ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 4 березня 2016 року була затверджена мирова угода укладена між позивачкою та відповідачкою, відповідно до умов якої їй був виділений житловий будинок житловою площею 13,4 кв.м. під літерою «А», за адресою: м. Одеса, пров. Амбулаторний, 10, та визнано за нею право власності на цей будинок, а ОСОБА_3 були виділені господарські споруди під літерами «Б» сарай, «В» сарай, «Н» навіс, «П» навіс, «Р» душ, «Т» вбиральня. Цією ж мировою угодою позивачці було виділено в натурі 1/2 частку земельної ділянки № 10 по провулку Амбулаторному в м. Одесі, площею 0,0295 га., а ОСОБА_3 була виділена в натурі земельна ділянка площею 0,0294 га. Також ухвалою Київського районного суду м. Одеси було припинено право спільної часткової власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку. Проте, під час державної реєстрації речових прав на житловий будинок, позивачці було відмовлено в реєстрації права власності на будинок у зв'язку з тим, що загальна та житлова площа будинку не відповідають відомостям, які містяться у Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Згідно відомостей, які містяться у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 35643829, під час реєстрації ОСОБА_3 21 грудня 2011 року права власності на 1/2 частину житлового будинку, був зареєстрований житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Амбулаторний, будинок 10, загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м. В той же час, за життя чоловік позивачки ввів в експлуатацію частину домоволодіння, проте не встиг оформити право власності на новозбудоване майно у встановленому законом порядку. Так, відповідно до акту приймання в експлуатацію зведених (реконструйованих) будівель по провулку Амбулаторному, 10, від 11 квітня 2002 року, ОСОБА_4 були пред'явлені закінчені будівництвом прибудови літ. «А» загальною площею 37,3 кв.м., житловою 21,4 кв.м. Розпорядженням Київської районної адміністрації № 806 від 24 травня 2002 року «Про прийняття в експлуатацію будівель по пров. Амбулаторному, 10», був затверджений акт прийняття в експлуатацію зведених (реконструйованих) будівель від 11 квітня 2002 року. Пунктом 2 цього ж розпорядження, ОСОБА_4 було рекомендовано оформити документи на землекористування та право власності у встановленому порядку. Отже, враховуючи наведені документи, зведені ОСОБА_4 за життя будівлі не є самовільно збудованими, у зв'язку з чим, були враховані при проведенні державної реєстрації речових прав на житловий будинок ОСОБА_3 Крім того факт існуючої між позивачкою та ОСОБА_3 домовленості щодо розподілу спільного майна, ще до укладення мирової угоди з останньою, також підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 13 жовтня 2011 року, згідно зазначеної розписки, ОСОБА_3 погодилась з тим, що житловий будинок залишається за ОСОБА_2, а інші будівлі переходять у власність останньої. Також позивачка зазначила, що у її користуванні знаходиться весь житловий будинок загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м. У зазначеному житловому будинку вона зареєстрована одна та повністю несе усі витрати по утриманню будинку. Просить позов задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, надала відповідну заяву. Просила справу слухати у її відсутності.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 знаходилась у шлюбу ОСОБА_4 з 18.11.1995 року.

ОСОБА_4 помер 28.06.2006 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 червня 1998 року спадкоємцем вказаного в заповіті майна ОСОБА_5 є ОСОБА_4, спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Одесі, провулок Амбулаторний, під № 10 (колиш.№ 12), який складається з одного кам'яного будинку, загальна житлова площа якого становить 13,4 кв.м. та надвірних споруд "Б" сарай: "В" сарай «Г» навіс; "Р" душ «Т» № 1-4 огородження;І-ІІІ мостіння: розташованого на земельній дільниці розміром 466 кв.м, що належить померлому на підставі Договору про право на забудови; Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, посвідченого Одеською обл.державною нотаріальною конторою 20 грудня 1947 року за реєстровим № 39554.

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 листопада 2012 року, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є його: дочка ОСОБА_3 на 1/2 (одну другу) частку у спадщині; дружина ОСОБА_2 1/2 (одну / другу) частку у спадщині. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з : житлового будинку з надвірними спорудами під № 10 (десятим), розташованого в місті Одесі по провулку Амбулаторному, який складається в цілому з одного кам'яного житлового будинку під літерою "А", житловою площею 13,4 кв.м., та надвірних споруд: «Б» сарай, «В» сарай, «П» навіс, «Р» душ, «Т» вбиральня, І-ІІІ мостіння, 1-4 огорожа, «н» навіс, розташованих на земельній ділянці площею 583 кв.м., яка знаходиться у приватній масності, кадастровий номер земельної ділянки :39:006:0057. Цей житловий будинок належав померлому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 30 червня 1998 року, за реєстровим № 1-2087, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером: 35643829 Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі: 77-61, номер запису: 8422.

Згідно рішення № 34195734 від 09.03.2017 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна, часткова, розмір ? на житловий будинок, що розташований м.Одеса, пр.Амбулаторний, буд.10 за субєктом ОСОБА_2, у звязку з наявними суперечностями між відомостями, що містяться у Державному реєстрі прав, та відомостями, що містяться у поданих документах.

Згідно рішення № 36139337 від 14.07.2017 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований м.Одеса, пр.Амбулаторний, буд.10 за субєктом ОСОБА_2, оскільки відповідно до рішення суду від 04.03.2016 року № 520/15461/15-ц визнано мирову угоду, укладену між сторонами про поділ житлового будинку зі спорудами та земельної ділянки в натурі як об'єктів права спільної часткової власності, відповідно до умов якої: виділено ОСОБА_2 житловий будинок житловою площею 13,4 кв.м. під літ «А» та визнано за нею право приватної власності на житловий будинок, житловою площею 13,4 кв.м. Заявником також подано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 58,8 кв.м., житловою - 34,8 кв.м.

Суд звертає увагу на те, що ухвалою Київського районного суду від 04.03.2016 року про визнання мирової угоди виділено ОСОБА_2 житловий будинок житловою площею 13,4 кв.м. під літ «А» та визнано за нею право приватної власності на даний будинок. Однак у своєму позові позивач повторно вимагає визнання права власності на зазначене нерухоме майно разом із іншим нерухомим майном, обґрунтовуючи це у своїх поясненнях тим, що даний будинок площею 13,4 кв.м. під літ «А» є єдиним будівельним комплексом разом зі спірними будівлями,

Повторне визнання права власності на один і той самий обєкт нерухомості (яке ніким не оспорюється) діючим законодавством не передбачено.

Також ОСОБА_2 просить припинити право спільної часткової власності позивачки та відповідачки на житловий будинок № 10 по провулку Амбулаторному у м. Одесі, визнати право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, провулок Амбулаторній, 10 під літ. «А», загальною площею 58.8 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., який складається з: житлової кімнати 1-1 площею 13,4 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 9,2 кв.м., коридору 1-3 площею 8,1 кв.м., кухні 1-4 площею 15,9 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 12,2 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,0295 га. Однак з наданих до суду документів та пояснень у судовому засіданні не вбачається, що даний житловий будинок знаходиться у спільній частковій власності (ухвалою Київського районного суду від 04.03.2016 року про визнання мирової угоди було припинено право спільної часткової власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку, виділено ОСОБА_2 житловий будинок житловою площею 13,4 кв.м. під літ «А» та визнано за нею право приватної власності на даний будинок; на житлову кімнату 1-2 площею 9,2 кв.м., коридор 1-3 площею 8,1 кв.м., кухню 1-4 площею 15,9 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 12,2 кв.м. правовстановлюючі документи відсутні).

Право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Позивач у судовому засіданні надала пояснення, що померлим ОСОБА_4 не була здійснена державна реєстрація введеного в експлуатацію нерухомого майна з 24.05.2002 року по дату смерті 28.06.2006 року через брак часу. Відповідно суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_4 не набув права власності на будівлі по провулку Амбулаторному, 10, загальною площею 37,3 кв.м., житловою 21,4 кв.м., відносно яких Розпорядженням Київської районної адміністрації № 806 від 24 травня 2002 року «Про прийняття в експлуатацію будівель по пров. Амбулаторному, 10», був затверджений акт прийняття в експлуатацію зведених (реконструйованих) будівель від 11 квітня 2002 року.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, суд вважає, що спадкоємцем були успадковані права забудовника, а не власника щодо прийнятих в експлуатацію будівель.

Позивачка не зверталася до уповноважених органів реєстрації з метою зареєструвати саме зазначені в Розпорядженні Київської районної адміністрації № 806 від 24 травня 2002 року будівлі, не отримував відповідної відмови.

Суд не приймає до уваги визнання відповідачкою ОСОБА_3 позовних вимог, оскільки судове рішення повинно ґрунтуватися не на згоді відповідача, а на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок № 10 по провулку Амбулаторному у м. Одесі та визнанні права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, провулок Амбулаторній, 10 під літ. «А», загальною площею 58.8 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., який складається з: житлової кімнати 1-1 площею 13,4 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 9,2 кв.м., коридору 1-3 площею 8,1 кв.м., кухні 1-4 площею 15,9 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 12,2 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,0295 га відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 30 днів з дати його проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.