УХВАЛА

05 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 556/1865/16-ц

провадження № 61-15062ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на заочне рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, подана представником ОСОБА_2, на заочне рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2017 року у вищевказаній справі, у якій він просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Убачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди у сумі 31 002 грн та моральної шкоди у розмірі 10 тис. грн, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заочним рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2017 року заочне рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 франшизу у сумі 510 грн та грошову компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 тис. грн. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Таким чином, ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

При цьому касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на заочне рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель