Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1984/18 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 59 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/1984/18 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2018 року, яка постановлена під головуванням судді Зосименка О.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Просив заборонити Міській громадській організації "Гаражний кооператив "Світанок" в особі голови правління Добровольського А.С. залучати сторонніх осіб для перевірки фінансово-господарської діяльності МГО "Гаражний кооператив "Світанок" та заборонити Міській громадській організації "Гаражний кооператив "Простор" перевіряти фінансово-господарську діяльність МГО "Гаражний кооператив "Світанок" та вилучати її документи. Заяву про забезпечення позову обґрунтовував тим, що голова правління МГО "Гаражний кооператив "Світанок" Добровольський А.С. 02 грудня 2016 року надав згоду на будівництво багатоквартирних житлових будинків біля кооперативу та він (ОСОБА_1) має намір визнати таке рішення незаконним шляхом подання відповідного позову. Намагаючись приховати правопорушення, Добровольський А.С. відмовляється надавати документи для проведення ревізії фінансово-господарської діяльності кооперативу за 2016-2017 роки, уникає перевірки та залучив сторонню особу, а саме - бухгалтера МГО Гаражний кооператив "Простор" Мусійчук І.А., яка 01 лютого 2018 року вилучала фінансові та господарчі документи гаражного кооперативу "Світанок", а тому виникла необхідність забезпечення позову.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2018 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку. Просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що суд не взяв до уваги положення ст.149 ЦПК України та безпідставно відмовив у забезпеченні позову, чим надав можливість відповідачам вилучити та знищити докази. У заяві про забезпечення позову він вказав можливий предмет позову - неправомірне рішення у формі листа від 02 грудня 2016 року, яке він має намір визнати незаконним у судовому порядку шляхом подання відповідного позову. Натомість суд не взяв до уваги прохальну частину його заяви, у якій він просить заборонити вилучати документи Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок», у тому числі фінансово-господарчі документи. Якщо будуть вилучені документи, то це утруднить або зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів. Окрім того, суд не надав належної оцінки статті у газеті "Приміське життя" від 23 лютого 2018 року №8, де зазначено про неправомірні дії, які порушують права та інтереси громадян України. Суд також не викликав особу, яка подала заяву про забезпечення позову для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Міські громадські організації "Гаражний кооператив "Світанок" та "Гаражний кооператив "Простор", посилаючись на відсутність підстав для забезпечення позову, просять ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначають, що МГО «Гаражний кооператив «Простор» не має доступу до бухгалтерських та інших документів МОГ «Гаражний кооператив «Світанок». Керівник МГО «Світанок» дозволу на будівництво суміжному землекористувачу не надавав, а лише підтвердив факт, що не заперечує проти будівництва багатоквартирного будинку. Окрім того, заява подана до суду неналежною особою, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах ст.367 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина перша ст. 150 ЦПК України передбачає, зокрема, такі види забезпечення позову як: заборона вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. Перелік не є вичерпним.

Разом із тим, у пункті четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2012 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Доводи апеляційної скарги щодо предмета можливого позову, а також загрози вилучення та знищення доказів відносяться до інституту забезпечення доказів, а не забезпечення позову, оскільки останній спрямований на забезпечення виконання можливого рішення суду, а не на забезпечення збереження доказів, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Посилання в апеляційній скарзі на протиправність дій саме по собі не свідчить, що заявником надані докази того, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Окрім того, обраний заявником спосіб забезпечення позову відноситься до внутрішньої діяльності організації, про що вірно наголошено судом першої інстанції.

Що ж стосується дотримання судом першої інстанції вимог положень частини третьої ст.153 ЦПК України, то виклик особи, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, не є обов'язковим.

Із огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст.375 ЦПК України залишає ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки останній ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не змінюють.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складений 17 квітня 2018 року.

Головуюча Судді: