Справа № 202/3329/16-ц
Провадження № 2/202/439/2018
УХВАЛА

Іменем України

03 квітня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобовязання вчинити певні дії та визнання акту претензії неправомірним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобовязання вчинити певні дії та визнання акту претензії неправомірним.

Позивач у судові засідання 20 лютого 2018 року, 03 квітня 2018 року не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, що підтверджено поверненням кореспонденції по закінченню терміну зберігання. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані зявлятися у судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою.

Таким чином, суд визнає, що позивач повторно не зявилася до суду без поважних причин.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, а саме п. 1 ст. 6 установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі; Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (в редакції 03.10.2017 року), суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобовязання вчинити певні дії та визнання акту претензії неправомірним залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.Г. Зосименко