РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

12 квітня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шмадченко С.І.,

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь борг у сумі 11 770,00 грн., та грошові кошти у сумі 10 000,00 грн. Судові витрати у сумі 640,00 грн. покласти на відповідачку. В обґрунтування позову зазначив, що 24.03.2017 р. він надав у позику відповідачці грошові кошти в розмірі 11 770,00 грн., строком на 2 дні, тобто до 26.03.2017 р., про що було складено відповідну розписку. У разі несвоєчасного повернення коштів ОСОБА_2 зобовязалась сплатити штраф у розмірі 10 000,00 грн.

Оскільки відповідачка у добровільному порядку заборгованість не сплачує, він був змушений звернутись до суду з даним позовом з метою стягнення боргу в примусовому порядку.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. У разі повторної неявки відповідачки в судове засідання, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач до судового засідання не з?явилась, викликалась належним чином. Відзив та будь-які інші клопотання на адресу суду не направляла.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 24.03.2017 року між сторонами був укладений договір позики. Відповідачкою власноручно було написано розписку про те, що вона отримала у борг від позивача грошові кошти в розмірі 11 770,00 грн. У розписці зазначила, що зобовязується повернути отримані 11 770,00 грн. через два дні, тобто до 26.03.2017 р. У разі несвоєчасного повернення боргу зобовязалась додатково сплатити 10 000,00 грн. (а/с. 6).

Статтею 1047 ЦК України встановлено для договору позики обов'язкову письмову форму. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачкою належним чином не виконані покладені на неї зобов'язання щодо сплати по грошовому зобов'язанню, тобто суму позики відповідачка добровільно в обумовлений сторонами строк не повернула.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідачки суми боргу у розмірі 11 770,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення штрафу, то слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Оскільки судом встановлено факт порушення відповідачкою зобовязань за договором позики, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача штраф за прострочення виконання зобовязання в сумі 10 000,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. 509, 526, 530, 610, 1046, 1047, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, ст.ст. 887, 13, 141, 263, 265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 заборгованість у розмірі 21 770,00 (двадцять одну тисячу сімсот сімдесят) грн. та судовий збір у сумі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області шляхом подачі безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя