Ухвала

23 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 266/2067/17

провадження № 61-16992ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 31 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, спонукання до проведення дій,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2018 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку подала касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 31 січня 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки подана з пропуском строку на касаційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку та не додає до неї жодних доказів, які б підтвердили поважність причин його пропуску. Крім того, заявник помилково зазначає, що копію оскаржуваної постанови Апеляційного суду Донецької області від 31 січня 2018 року вона отримала 06 серпня 2017 року.

Чинним Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) не передбачено можливості Верховному Суду поновлювати строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної про це заяви.

Отже, заявникові необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із зазначенням причин його пропуску, оскільки його безпідставне поновлення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, заявникові слід вказати дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується, надавши відповідні докази, як це передбачено пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України.

Разом з тим, у порушення пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України касаційну скаргу адресовано до Верховного Суду України, однак відповідно до статті 388 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Таким чином, заявникові слід подати касаційну скаргу у новій редакції, яка за формою і змістом має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 31 січня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов