Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/831/17
Провадження № 2/321/6/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

позивача, представника позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об'єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, третя особа - Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, про визнання договорів оренди землі недійсними та зобов'язання повернути земельні ділянки,а також за позовом ОСОБА_5 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, третя особа - Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, про визнання договорів оренди землі недійсними та зобов'язання повернути земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, третя особа - Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, про визнання договорів оренди землі недійсними та зобов'язання повернути земельні ділянки (т.1 а.с.2-3). 26 червня 2017 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, третя особа - Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, про визнання договорів оренди землі недійсними та зобов'язання повернути земельні ділянки (т.2 а.с.2-3). За клопотанням представника позивачів ухвалою суду від 16 квітня 2018 року, вказані цивільні справи були об'єднані в одне провадження.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 вона є власником земельної ділянки площею 3,3269 га, кадастровий номер НОМЕР_1 діл. № НОМЕР_2, яка розташована на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району, Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 вона є власником земельної ділянки площею 2,4422 га, кадастровий номер НОМЕР_5 діл. НОМЕР_6, яка розташована на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району, Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На початку червня 2017 року вона дізналася, що нібито між нею та фізичної особою - підприємцем ОСОБА_4, 16 липня 2012 року були укладені Договори оренди вказаних земельних ділянок строком на 15 років, які зареєстровані у Михайлівському районному відділі Держкомзему 29 грудня 2012 року за № 001410 та № 001412. При вивченні вказаних договорів, вона встановила, що її підпис в договорах про оренду земельних ділянок та в інших документах до нього - не є справжніми та є підробленими. Вважає, що дані договори оренди землі являються недійсними, оскільки наміру на їх укладання вона не мала і нікого на підписання вказаних договорів не уповноважувала. За вказаних обставин просить суд визнати недійсним вказані договори та зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 передати їй земельні ділянки. Крім того, позивач просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 понесені нею судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 вона є власником земельної ділянки площею 11,5202 га, яка складається з земельної ділянки розміром 6,6780 га, кадастровий номер НОМЕР_11 № НОМЕР_10 та земельної ділянки розміром 4,8422 га, кадастровий номер НОМЕР_7 № НОМЕР_9, яка розташована на території Тимошівськоїсільської ради Михайлівського району, Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На початку червня 2017 року вона дізналася, що нібито між нею та фізичної особою - підприємцем ОСОБА_4, 16 липня 2017 року були укладені Договори оренди вказаних земельних ділянок строком на 15 років, які зареєстровані у Михайлівському районному відділі Держкомзему 29 грудня 2012 року за № 001404 та № 001414. При вивченні вказаних договорів, вона встановила, що її підпис в договорах про оренду земельної ділянки та в інших документах до нього - не є справжнім та є підроблений. Вважає, що дані договори оренди землі являються недійсними, оскільки наміру на їх укладання вона не мала і нікого на підписання вказаних договорів не уповноважувала. За вказаних обставин просить суд визнати недійсним вказані договори та зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_4передати їй земельні ділянки. Крім того, позивач просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 понесені нею судові витрати.

Позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах і в якості представника позивача ОСОБА_5 просила задовольнити позови на підставах викладених в них. Пояснила, що вона та її матір ОСОБА_5 у 2012 року усно домовилися з ОСОБА_4 про те, що вони передадуть йому свої земельні ділянки, а він допоможе грошима їм відремонтувати будинок. Через деякий час ОСОБА_4 приїхав до них з проханням підписати якійсь документи, вони їх підписали, але зі змісту вказаних документів не ознайомлювалися. В подальшому ОСОБА_4 гроші їм не сплатив, тому вони вирішили укласти договори оренди з іншою людиною, але при оформленні дізналися, про існування зареєстрований договорів оренди з ОСОБА_4 Враховуючи, що жодних договорів з ОСОБА_4 ні вона, а ні її матір ОСОБА_5 не укладали, ОСОБА_1 просила суд визнати вказані договори недійсними і зобов'язати ОСОБА_4 повернути належні їм земельні ділянки.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставах викладених в позовних заявах. Просив врахувати суд, що це не єдиний позов проти ОСОБА_4 з подібних підстав. Крім того, зазначив, що є і інші підстави для визнання договорів оренди недійсними або встановлення судом їх нікчемності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог позивачів, через їх необґрунтованість.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позови не підлягають задоволенню з таких підстав.

В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3269 га на території Тимошівської сільської ради Михалівського району Запорізької області на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4від 21 квітня 2009 року, та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4422 га на території Тимошівської сільської ради Михалівського району Запорізької області на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3від 21 квітня 2009 року (т. 1 а.с. 6,7).

Позивач зазначила, що на початку червня 2017 року їй слало відомо про існування договору оренди земельної ділянки площею 3,3269 га, укладений 16 липня 2012 року між нею ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, строком на 15 років (а.с. 15-21), та договору оренди земельної ділянки площею 2,4422 га, укладений 16 липня 2012 року між нею ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, строком на 15 років (а.с. 8-14).

Під час розгляду справи, позивач ОСОБА_1 наполягала на тому, що з відповідачем вона не укладала договорів оренди земельної ділянки та не підписувала їх, вважає їх недійсними оскільки наміру на їх укладення вона не мала та нікого на підписання вказаних договорів не уповноважувала. Для підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 просила суд призначити по справі судову почеркознавчу експертизу.

8 вересня 2017 року ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області було задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи (т. 1 а.с. 44).

Для проведення судової почеркознавчої експертизи, експертній установі було надано: копію матеріалів цивільної справи №2/321/384/2017, експериментальні і вільні зразки підпису і почерку ОСОБА_1, примірники договорів оренди від 16 липня 2012 року, з дадатками.Експерта попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до ст. ст.ст. 384, 385 КК України.

Відповідно до повідомлення експерта про неможливість надання висновку судового експерта № 4708-17 по цивільній справі № 321/832/17, у зв'язку з тим, що клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів не виконано, керуючись ст. 72 ЦПК України та п. 4.11 «Інструкції про призначення і проведення судових експертиз та експертних досліджень», повідомлено про неможливість надання висновку експерта по цивільній справі № 321/832/17 (а.с. 58-60).

Аналізуючи вказане повідомлення експерта, суд звертає увагу на таке:

Відповідно до ст.ст. 12, 44 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Позивачем ОСОБА_1 не надано вільних зразків підпису за 2011 та 2012 роки, відповідно до яких, експертом був би складений відповідний висновок.

Враховуючи вищевикладене і оцінивши повідомлення експерта про неможливість надання висновку судового експерта № 4708-17 по цивільній справі № 321/832/17, у зв'язку з тим, що клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів не виконано, у зв'язку з чим на підставі ст. 72 ЦПК України та п. 4.11 «Інструкції про призначення і проведення судових експертиз та експертних досліджень», повідомлено про неможливість надання висновку експерта по цивільній справі № 321/832/17, інших доказів позивачем ОСОБА_1 надано не було, тому суд приходить до висновку, що належними доказами вона не підтвердила обставин не підписання нею договору, якими обґрунтовує свої позовні вимоги.

Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею11,5202 га, яка складається з земельної ділянки розміром 6,6780 га, кадастровий номер НОМЕР_11 № НОМЕР_10 та земельної ділянки розміром 4,8422 га, кадастровий номер НОМЕР_7 № НОМЕР_9, яка розташована на території Тимошівськоїсільської ради Михайлівського району, Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_12 від 19 липня 2005 року.

Позивач зазначила, що на початку червня 2017 року їй слало відомо про існування договору оренди земельної ділянкиплощею6,6780 га, укладений 16 липня 2012 року між нею ОСОБА_5 тафізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, строком на 15 років (а.с. 13-19), та договору оренди земельної ділянкиплощею4,8422 га, укладений 16 липня 2012 року між нею ОСОБА_5 тафізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, строком на 15 років (а.с. 7-12).

Під час розгляду справи, позивач ОСОБА_5 наполягала на тому, що з відповідачем вона не укладала договорів оренди земельної ділянки та не підписувала їх, вважає їх недійсними оскільки наміру на їх укладення вона не мала та нікого на підписання вказаних договорів не уповноважувала. Для підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_5 просила суд призначити по справі судову почеркознавчу експертизу.

8 вересня 2017 року ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області було задоволено клопотання ОСОБА_5 про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Для проведення судової почеркознавчої експертизи, експертній установі було надано: копію матеріалів цивільної справи №2/321/381/2017, експериментальні і вільні зразки підпису і почерку ОСОБА_5, примірники договорів оренди від 16 липня 2012 року, з дадатками.Експерта попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до ст. ст.ст. 384, 385 КК України.

Відповідно до висновку експерта № 4709-17 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 2 лютого 2018 року по цивільній справі № 321/831/17: Підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки від 16.07.2012, який укладений між ОСОБА_5 та ПП ОСОБА_4 і зареєстрований у відділі Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області 29.12.2012 за № 001404 - виконаний самою ОСОБА_5. Підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Орендодавець акту визначення меж земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_7 до договору від 16.07.2012 - виконаний самою ОСОБА_5. Підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Орендодавець» акту прийому-передачі земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_7 від 29.12.2012 - виконаний самою ОСОБА_5. Підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки від 16.07.2012, який укладений між ОСОБА_5 та ПП ОСОБА_4 і зареєстрований у відділі Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області 29.12.2012 за № 001414 - виконаний самою ОСОБА_5. Підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Орендодавець» акту визначення меж земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_11 до договору від 16.07.2012 - виконаний самою ОСОБА_5. Підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Орендодавець» акту прийому-передачі земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_11 від 29.12.2012 - виконаний самою ОСОБА_5 (а.с. 58-67).

Аналізуючи вказаний висновок експерта, суд звертає увагу на таке:

Відповідно до ст.ст. 12, 44 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотиву їх відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 25 травня 1998 року № 15, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене і оцінивши висновок № 4709-17 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 2 лютого 2018 року, суд вважає, що даний висновок відповідає встановленим вимогам чинного законодавства, є чітким та обґрунтованим, тому приймає його в якості належного та допустимого доказу по даній справі.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 14 вказаного Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі та підлягає державній реєстрації.

У разі невідповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі, такий правочин, згідно з вимогами ч.1 ст. 215 та ч. 3 ст. 203 ЦК України, є недійсним.

На підставі викладеного, враховуючи, що належних доказів на підтвердження не підписання ОСОБА_1 спірних договорів оренди нею надано не було, суд приходить до висновку, що саме позивачем ОСОБА_1 були підписані договори оренди від 16 липня 2012 року земельної ділянки площею 3,3269 га та земельної ділянки площею 2,4422 га, а отже позовні вимоги про визнання договорів оренди недійсними є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, враховуючи висновок експерта № 4709-17 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 2 лютого 2018 року по цивільній справі № 321/831/17, за результатами якої саме ОСОБА_5 виконано підписи в договорах оренди земельної ділянки площею 6,6780 га та земельної ділянки площею 4,8422 га від 16 липня 2012 року і додатках до них, тобто належних доказів на підтвердження не підписання ОСОБА_5 спірних договорів оренди нею надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання договорів оренди недійсним є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_5, як власники зазначених земельних ділянок, мають право, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 321 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 90 ЗК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, її право приватної власності є непорушним.

Проте, позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_5 про зобов'язання відповідача повернути земельні ділянки є похідними від позовних вимог про визнання договорів оренди недійсними, а тому, враховуючи, що відповідач на теперішній час користується земельними ділянками на підставі чинних договорів оренди, позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_5 в частині зобов'язання повернути земельні ділянки також не підлягають задоволенню.

Посилання позивача і представника позивача на існування інших підстав для визнання договорів оренди недійсними або встановлення судом їх нікчемності, судом не приймаються, оскільки, вказані обставини не є предметом доказування по даним справам про визнання договорів недійсними з підстав їх не підписання, таких вимог не було заявлено і відповідно вказані обставини не були предметом розгляду даного провадження.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 211, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, третя особа - Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, про визнання договорів оренди землі недійсними та зобов'язання повернути земельні ділянки - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, третя особа - Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, про визнання договорів оренди землі недійсними та зобов'язання повернути земельні ділянки - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю.Олійник