Справа № 357/619/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Дубановської І. Д. ,
при секретарі - Боженко Т. В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В березні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив: стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.11.2010 року в розмірі 14 187,87 грн. та судові витрати по справі.
В обгрунтування позову зазначав, що між ним та відповідачем укладений кредитний договір № б/н від 24.11.2010 року, який належним чином не виконується, внаслідок чого утворилась заборгованість, що складається із: заборгованості за кредитом - 1 653,11 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9 882,96 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 1 500 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 651,80 грн. - штраф (процентна складова).
Відповідач відзиву до суду не надавав, позиції щодо заявленого позову не висловив.
21.02.2018 року у справі відкрите провадження та призначений розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи.
20.03.2018 року судом призначений розгляд справи в судовому засіданні.
В призначене судове засідання від 19.04.2018 року сторони не з'являлись, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Зокрема, відповідач шляхом направлення повісток за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1.
Позивач бажання брати участь в судових засіданнях не виявив, про що звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення не надавав.
Зважаючи на викладене та положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд проводив розгляд справи на підставі наявних доказів із винесенням заочного рішення по справі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
24.11.2010 року між сторонами укладений договір умови якого зафіксовані в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифах обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Умовах та Правилах надання банківських послуг у ПриватБанку затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256.
За умовами укладеного договору, згідно Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. - 7), сторони погодили, що базова ставка в місяць, що нараховується на залишок заборгованості становить - 2,5 %.
При цьому відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг підписавши договір відповідач погодився прийняти будь-який кредитний ліміт, встановлений банком, а відповідно до п. 1.1.7.42 Умов та правил надання банківських послуг сторони визнали, що дія договору припиняється в момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках договору або договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі заборгованості по овердрафту, а також заборгованості по оплаті комісій банка, дія договору припиняється після повного погашення такої заборгованості.
Також, за умовами укладеного між сторонами договору, у відповідності до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.
Відповідно до п. 1.1.1.50 Умов та правил надання банківських послуг мінімальний обов'язковий платіж - розмір боргових зобов'язань клієнта, які щомісяця має сплачувати клієнт протягом строку дії картки.
Згідно Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» обов'язковий щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш чи на 30 днів клієнт зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій.
Станом на 30.11.2017 року умови укладеного договору відповідачем не виконуються, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається: заборгованості за кредитом - 1 653,11 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9 882,96 грн.; заборгованості за пенею - 1 500 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 651,80 грн. - штраф (процентна складова).
Встановлені обставини справи підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення зобов'язань.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України невиконання або виконання зобов'язання з порушенням умов визначених його змістом є порушенням зобов'язання
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України у разі порушення зобов'язання особа може звернутися до суду за його захистом.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між сторонами укладений кредитний договір, який станом на 30.11.2017 року належний чином не виконується, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. - 4-5).
Відповідач, свого обов'язку передбаченого ч. 1 ст. 81 ЦПК України надати докази на спростування обставин викладених в позовній заяві не виконав, а наданих позивачем доказів не спростував.
Таким чином, суд вважає доведеним наявність договірних відносин між сторонами та наявність заборгованості відповідача перед позивачем, що складається із заборгованості за кредитом - 1 653,11 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9 882,96 грн.; заборгованості за пенею - 1 500 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 651,80 грн. - штраф (процентна складова).
Водночас, позивач ставить питання про одночасне стягнення штрафу та пені за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором.
З аналізу ст. 549 ЦК України вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності.
Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Отже, одночасне застосування штрафів та пені за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача частково ґрунтуються на вимогах закону та умовах договору, відтак позов підлягає до задоволення в частині стягнення заборгованості за кредитом - 1 653,11 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9 882,96 грн.; заборгованості за пенею - 1 500 грн., що разом становить - 13 036,07 грн.
В решті позову слід відмовити із вищенаведених підстав.
В свою чергу, позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1 762 грн., позов задоволений частково на суму, яка становить 91,88 % від заявлених вимог, тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до суми задоволених вимог в розмірі - 1 618,92 грн.
Одночасно, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, -
Позовну заяву публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Роз'яснити, що відповідач може звернутися із письмовою заявою про перегляд заочного рішення до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити рішення суду повністю або частково, у порядку встановленому законом, до Апеляційного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене в нарадчій кімнаті та проголошене - 19.04.2018 року.

Суддя І. Д. Дубановська