АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ справи: 757/5359/18-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3745/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

секретар - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовомузасіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Сетам», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Публічне акціонерне товариство «БМ Банк», ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року,

встановив:

у лютому 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсними електронні торги з реалізації належного їй машиномісця АДРЕСА_1 та скасувати Протокол проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки № 313316 від 25 січня 2018 року. Також позивач просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказане машиномісце.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до п 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду з позовом позивач просила визнати недійсними електронні торги з реалізації предмета іпотеки - належного їй машиномісця АДРЕСА_1 та скасувати протокол їх проведення.

Одночасно з подачею позовної заяви, ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила заборонити державному виконавцю ВПР УДВС ГТУЮ в м.Києві складати, підписувати, затверджувати та надсилати до ДП «СЕТАМ» акт про реалізацію предмету іпотеки, заборонити ДП «СЕТАМ» передавати вказаний акт покупцеві - ОСОБА_5, а також заборонити державним реєстраторам та нотаріусам проводити реєстрацію права власності на спірне машиномісце.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року заяву про забезпечення позову було задоволено частково, заборонено державному виконавцеві складати, підписувати, затверджувати та надсилати акт про реалізацію майна.

14 лютого 2018 року позивач звернулась із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне машиномісце, посилаючись на те, що 09 лютого 2018 року державним виконавцем було складено акт про реалізацію майна та того ж дня ОСОБА_5 було видано свідоцтво та проведена реєстрація права власності. Зазначала, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на машиномісце може унеможливити виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_5 може відчужити спірне майно.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено підстав, за яких невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

В ст. 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 4 постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. №9 дано роз'яснення про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 2 ст. 148 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Однак, при зверненні до суду із заявою представником позивача не було надано доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза ускладнення чи унеможливити виконання рішення суду за наслідками розгляду заявлених позовних вимог про визнання недійсними електронних торгів та скасування Протоколу про їх проведення.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що ОСОБА_5, яким було придбано зазначене машиномісце, може вчинити дії щодо його відчуження у зв'язку з тим, що в ході розгляду справи йому стало відомо, що машиномісце було придбане ним за заниженою ціною. Однак, такі доводи апелянт є необґрунтованими та не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки не підтверджуються належними доказами.

Крім того, у своїй скарзі представник ОСОБА_3 зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду, оскільки таке рішення підлягає виконанню шляхом застосування двосторонньої реституції. Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що позивачем були заявлені вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування протоколу про їх проведення, тоді як вимог щодо застосування наслідків недійсності правочину та визнання права власності на майно, на яке вона просить накласти арешт та заборону вчиняти будь-які дії, позовна заява не містить. Дана процедура проводилась відповідачем в рамках виконавчого провадження з метою звернення стягнення в інтересах ПАТ «БМ Банк», боржником у якому є позивач ОСОБА_3

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, ухвала була постановлена судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 23 квітня 2018 року.

Головуючий

Судді