Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2738/16-ц
Провадження № 2/553/518/2018
У Х В А Л А

Іменем України

24.04.2018 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 04.03.2008 року між Банком та відповідачем укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки ОСОБА_1 не виконувала належним чином свої зобовязання, станом на 30.06.2016 року має прострочену заборгованість за кредитним договором у розмірі 26484 грн. 86 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 7425 грн. 75 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 15766 грн. 66 коп., заборгованість за пенею та комісією 1793 грн. 17 коп., а також штраф (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1249 грн. 28 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 26484 грн. 86 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Відповідач звернулася до суду з клопотанням про витребування у позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № SAMDN8513 від 26.03.2007 року у відповідності до умов укладеного договору, а саме - встановленого кредитного ліміту у розмірі 8000 грн. 00 коп. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом та ставкою 2,5 відсотків на місяць за кредитими операціями станом на 30.06.2016 року, тобто на момент подачі позову до суду, з урахування погашення кредиту відповідачем за період 2007-2018 років, вказуючи про незаконність зміни Банком відсоткової ставки за користування кредитом у 2013-2014 роках в односторонньому порядку.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

В ч. 2 ст. 84 ЦПК України визначено, що у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Звертаючись з клопотанням про витребування доказів, позивач фактично зазначила не усі дані, передбачені в ч. 2 ст. 84 ЦПК України, зокрема, не вказала які обставини може підтвердити, або аргументи, які може спростувати розрахунок заборгованості по кредитному договору № SAMDN8513 від 26.03.2007 року, тим паче, що нею приєднано до позову виписку по картковому рахунку; не зазначила про вжиття нею заходів для отримання доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання доказів, які просить витребувати. Крім того, відповідач ставить питання про витребування у позивача як доказу розрахунку, виконаного з урахуванням її заперечень проти позовних вимог, тоді як обов'язок подання таких доказів та доказів на спростування позовних вимог покладається ссаме на неї як відповідача по справі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача не підлягає задоволенню, що не позбавляє її можливості повторно звернутись з аналогічним клопотанням після усунення вищевказаних недоліків, та керуючись ст. ст. 84 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_2