Провадження № 22-ц/773/458/18 Категорія: 81 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Карпук А.К., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання - Черняк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо винесення ним постанови про відкриття виконавчого провадження. Скаргу мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2010 року задоволено позов ВАТ «УніКредитБанк» до неї та до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, стягнуто з відповідачів солідарно 1049768, 89 грн. боргу та понесені судові витрати по справі в розмірі 1700грн., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі даного рішення 09.08.2011 року судом видано виконавчий лист. За заявою представника стягувача ОСОБА_3 від 07 липня 2015 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції Тичинським Д.Є. 22.07.2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51761584, вона копії постанови не отримувала, лише 04.07.2017 року представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та даною постановою. На час подання заяви про примусове виконання рішення від 07.07.2015 року у ОСОБА_3 були відсутні повноваження на представництво інтересів саме ВАТ «УніКредитБанк», оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» не є його правонаступником, сторону виконавчого провадження не замінено. Державний виконавець незаконно відкрив виконавче провадження. В ході розгляду скарги подано доповнення до скарги, в якому зазначено, що 17.04.2015 року постановою державного виконавця на підставі п. 4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 26101/10, виданий 09 серпня 2011 року на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2010 року, було повернуто стягувачу. Старший державний виконавець Тичинський Д.Є. незаконно постановою від 22.07.2016 року, тобто після спливу річного строку з дня повернення виконавчого листа і при відсутності рішення суду про поновлення строку, відкрив виконавче провадження. Просить визнати дії старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тичинського Д.Є. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 липня 2016 року протиправними. Визнати постанову старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тичинського Д.Є. протиправною та скасувати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Боржник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції, в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що висновок суду про те, що ПАТ «Укрсоцбанк» став правонаступником саме ВАТ «УніКредитБанк» не відповідає матеріалам справи, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців станом на 11.03.2018 року відсутні записи щодо ВАТ «УніКредитБанк». На час звернення стягувача із заявою від 07.07.2015 року про примусове виконання рішення суду, у представника ОСОБА_3 були відсутні повноваження на представництво саме ВАТ «УніКредитБанк», на користь якого стягнуто заборгованість і сторону виконавчого провадження - стягувача з ВАТ «УніКредитБанк» на ПАТ «Укрсоцбанк» не замінено. Старший державний виконавець Тичинський Д.Є. незаконно постановою від 22 липня 2016 року, тобто після спливу річного строку з дня повернення виконавчого документа і при відсутності рішення суду про його поновлення, відкрив виконавче провадження.

17.04.2018 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності. Державний виконавець в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та розгляду справи.

Апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ «УніКредитБанк», що підтверджується належними доказами, доказів про те, що банком пропущено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання не надано.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.09.2010 року задоволено позов ВАТ «УніКредит Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2 в користь ВАТ «УніКредит Банк» заборгованість в розмірі 1049768 грн. 89 коп. згідно кредитного договору № MRTG-54 від 16.07.2008 року, судовий збір в сумі 1700 грн. та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На виконання даного рішення Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист від 09.08.2011 року.

22 липня 2016 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції Тичинським Д.Є. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51761584 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-6101/10 від 09.08.2011р. про стягнення з боржника ОСОБА_5 в користь стягувача ВАТ «УніКредитБанк» заборгованості в сумі 1051588,89 грн.

Підставою для відкриття виконавчого провадження слугувала заява представника стягувача ОСОБА_3 від 07 липня 2015 року.

Рішення суду боржником ОСОБА_5 не виконано. Старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тичинським Д.Є. протягом 2016-2017 років проводилось примусове виконання даного рішення суду.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час подання скарги) та ст. 447 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «УніКредит Банк» є правонаступником ТОВ «УніКредит Банк», діяльність юридичної особи ПАТ «УніКредит Банк» припинено 17.11.2014 року.

02.02.2013 року між ПАТ «УніКредит Банк» та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір при приєднання, затверджений рішенням єдиного акціонера ПАТ «Унікредит Банк» від 02.02.2013 року № 4/12/2013 та рішення позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрсоцбанк» від 02.02.2013 року (протокол № 3). Станом на 29 листопада 2013 року між ПАТ «УніКредитБанк» та ПАТ «Укрсоцбанк» затверджено передавальний акт, згідно з яким у статті «Активи» вказано про передачу кредитів та заборгованість клієнтів, у тому числі фізичних осіб в іноземній валюті.

Висновок суду про те, що ПАТ "Укрсоцбанк» є належним правонаступником ПАТ «УніКредитБанк» є вірним і відповідає встановленим обставинам справи.

Доводи боржника про те, що ПАТ «Укрсоцбанк» не зверталося із заявою про заміну стягувача ПАТ «УніКредитБанк», не заслуговують на увагу суду з огляду на те, що державний виконавець, сторона виконавчого провадження не позбавлені права звернутись до суду із поданням (заявою) про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент поданя заяви стягувача про відкриття виконавчого документа) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно із ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 1ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи 17.04.2015 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби ДМУЮ Тичинським Д.Є. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа, Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого листа до виконання у зв'язку з його пред'явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення - отримання стягувачем постанови про повернення виконавчого листа. Отже, стягувач мав право пред'явити виконавчий документ до виконання протягом року після повернення йому виконавчого документа 17.04.2015 року. В матеріалах справи відсутні відомості про надсилання стягувачеві чи отримання ним копії постанови про повернення виконавчого документа разом із виконавчим документом.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 07 липня 2015 року звернувся до Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження, що не заперечується боржником. Тобто, в межах однорічного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачений строк тривалістю один рік для звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження, а не для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження на підставі заяви стягувача. Тобто, покликання боржника на те, що стягувачем пропущено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, є безпідставними.

Таким чином, державний виконавець, відкриваючи виконавче провадження, діяв відповідно до вимог та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», в межах наданих йому повноважень, тому колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення скарги. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді