Справа № 301/626/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2018 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її бабуся ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 Іршавського району та земельних ділянок, які були надані ОСОБА_3 згідно рішення Вільхівської сільської ради №45 від 4.11.1996 року площею 0,40 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 10.12.1996 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №106.

При житті спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці. Заповіт складений 08 листопада 2013 року та посвідчений секретарем Вільхівської сільської ради ОСОБА_4 Даний заповіт не змінено і не скасовано. Позивачка прийняла спадщину за покійною бабусею, на день її смерті проживала у спадковому будинку. Відповідач ОСОБА_2 на спадкове майно не претендує. Чоловік спадкодавця ОСОБА_2 помер. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою, відсутні. Спадкоємців, які б мали обов'язкову частку у спадщині, не має. При зверненні до приватного нотаріуса для оформлення спадщини позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності вищезазначеного житлового будинку спадкодавцю. Відповідно до погосподарської книги Вільхівської сільської ради власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_3, рік побудови 1971.

За обставин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна. Просила позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали заяви, якими позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, а справу розглянути без їхньої участі (а.с.29,31).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву, якою позовні вимоги визнав, не заперечував проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою, справу просив розглянути без його участі (а.с.27,30). Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.02.2015 року (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 Іршавського району та земельних ділянок, які були надані ОСОБА_3 згідно рішення Вільхівської сільської ради №45 від 4.11.1996 року площею 0,40 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 10.12.1996 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №106 (а.с.19).

При житті ОСОБА_3 08 листопада 2013 року залишила заповіт, що посвідчений секретарем виконкому Вільхівської сільської ради Іршавського району ОСОБА_4 (а.с.18), яким все своє майно заповіла позивачці. Вказаний заповіт не змінений і не скасований.

Згідно довідки виконкому Вільхівської сільської ради №02-10/365 від 16.03.2018 року, відповідно до по господарської книги Вільхівської сільської ради власником житлового будинку та дворогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_3, 1933 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.12). Позивачка є онукою покійної ОСОБА_3, прийняла спадщину за спадкодавцем, на момент смерті проживала разом із нею у спадковому будинку (а.с.13). Відповідач ОСОБА_2 на спадкове майно не претендує. Чоловік покійної ОСОБА_2 помер. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на обов'язку частку у спадщині, не має.

Житловий будинок та надвірні споруди в АДРЕСА_1 Іршавського району Закарпатської області збудовані в 1971 році (а.с.13). Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.14-16). Однак за життя спадкодавцем не було проведено державної реєстрації нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 200, 206, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1225, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельні ділянки площею 0,40 га, що розташовані на території Вільхівської сільської ради Іршавського району і були надані ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно рішення Вільхівської сільської ради №45 від 4 листопада 1996 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 10 грудня 1996 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №106.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар