Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/2457/17 Головуючий у 1-й інстанції: Ушатий І.Г.
Провадження № 22-ц/778/1523/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора Запорізької області на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року у справі за позовом заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 19.09.2014 року видано Наказ № 8-384/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду».

Пунктом 1 вказаного наказу затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 30,7597 га., сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Пунктом 2 вказаного наказу ОСОБА_3 надано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 30,7597 га., ріллі строком на 15 років, для ведення фермерського господарства,розташованої на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за межами населеного пункту із встановленням річної орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 4 (чотири) відсотки від її нормативної грошової оцінки.

22 жовтня 2014 року на підставі вищезазначеного наказу уклав з ОСОБА_3 договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передав у користування ОСОБА_3 в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства кадастровий, яка знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за межами населеного пункту, площею 30,7597 га.

Зазначає, що наказ від 19.09.2014 року №8-384/15-14-СГ виданий з порушенням вимог земельного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Так, при подачі до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області клопотання щодо надання йому в оренду земельної ділянки, ОСОБА_3 не обґрунтував розмір земельної ділянки, про яку йшлося в клопотанні, з урахуванням можливості її обробітку та не зазначив при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства.

Крім того, 30.05.2014 року, згідно договорів оренди землі Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області вже надавались у користування ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства 3 земельні ділянки державної власності, які розташовані на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області загальною площею 240, 4194 га.

Також, ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області при винесенні наказу від 19.09.2014 року щодо передачі ОСОБА_3 земельних ділянок державної власності в користування, належним чином не пересвідчилось в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство, не надано оцінку тому, що після надання в оренду 30.05.2014 року трьох земельних ділянок державної власності, які розташовані на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області загальною площею 240,4194 га він так і не створив фермерське господарство, що свідчило про відсутність у ОСОБА_3 дійсного наміру на створення фермерського господарства.

Окрім цього, відповідно до ст.ст. 7, 12 Закону України «Про фермерське господарство», ст.ст. 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України громадянин право на отримання земельної ділянки державної власності може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах, в той час ОСОБА_3 отримав спірну земельну ділянку не на конкурсній основі.

Враховуючи вищенаведене позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держземагенства у Запорізькій області від 19.09.2014 № 8-384/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду»; визнати недійсним договір оренди землі від 22.10.2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області та ОСОБА_3 щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 30,7597 га, на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за межами населеного пункту; зобов'язати ОСОБА_3 повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області земельну ділянку площею 30,7597 га, яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області (за межами населеного пункту).

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Заступник прокурора Запорізької області подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності таких вимог.

Колегія не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, зайнятися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках наданих їм для ведення фермерського господарства відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім"ї, відповідно до закону.

Частинами 1 та 2 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації.

У заяві зазначається: бажаний розмір і місце розташування земельної ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Частиною 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Відповідно до п. а ч. З ст. 22 Земельного Кодексу землі сільськогосподарського призначення передаються у користування громадянам, зокрема, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Хоча землі для ведення фермерського господарства надаються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але мета їх використання та порядок набуття права оренди мають свої особливості, визначені Земельним Кодексом, Законом України «Про фермерське господарство».

Відповідно до ч.2 ст.134 Земельного Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 134 Земельного кодексу України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або право на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Виходячи із змісту статей 1, 2 Закону України «Про фермерське господарство» фермерського господарство характеризується як форма підприємницької діяльності зі створенням юридичної особи, що здійснюється виключно громадянами України і лише на добровільних засадах, має сімейно-трудовий характер господарства, основним видом діяльності якого є виробнича сільськогосподарська діяльність пов'язана з використанням земель сільськогосподарського призначення як основного засобу виробництва для одержання прибутку.

З метою створення умов для стимулювання ініціативи громадян щодо створення фермерських господарств як основної ланки виробництва сільськогосподарської продукції, положеннями статей 7, 12 Закону України «Про фермерське господарство», ст. ст. 116, 123, 134 Земельного Кодексу передбачено їх право на отримання не на конкурентних засадах у власність або в оренду земельної ділянки державної власності, але не в будь-якій кількості та не в будь-яких розмірах, а саме земельної ділянки єдиним масивом у розмірі, обґрунтованому можливостями та перспективами діяльності фермерського господарства.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству, як юридичній особі, земельних ділянок, що належать громадянам-членам фермерського господарства на праві приватної власності, земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Із системного аналізу вищевказаних норм слідує, що громадянин своє право на отримання земельної ділянки державної власності може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин, або фермерське господарство можуть отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах.

Наведене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, яку висловлено у постановах від 18.05.2016 у справі № 6-248цс14 та від 31.05.2016 у справі № 21-445а16).

З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 19.09.2014 № 8-384/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду» ОСОБА_3 було передано в оренду земельну ділянку площею 30,759 га на території Балківської сільської ради Токмацького району. (а.с. 18)

Проте, на час прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області зазначеного наказу, ОСОБА_3 вже реалізував своє право на пільгове отримання землі для ведення фермерського господарства, оскільки 30.05.2014 року ним вже було отримано в оренду для ведення фермерського господарства поза конкурсом 3 земельні ділянки загальною площею 240,4194 га на території Владівської сільської ради Чернігівського району. (а.с. 53-55)

Більш того, 19.09.2014 року Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_3 було надано ще дві земельні ділянки площею 58 га та 30,7597 га на території Кіровської сільської ради Токмацького району.

Таким чином, ОСОБА_3 протягом одного року отримано для ведення фермерського господарства 6 земельних ділянок загальною площею понад 360 га, що розташовані не єдиним масивом, а на території різних сільських рад різних районів області, що суперечить вимогам статей 7, 12 Закону України «Про фермерське господарство», ст. ст. 116, 123, 134 Земельного Кодексу.

Крім того, слід зазначити, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» відомостей і обставин.

Згідно правової позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 року у справі №6-248цс14 розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на судовий розгляд спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і відомостям, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів. Відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Проте, вирішуючи питання про надання ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки площею 30,7597 га Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області в порушення вимог ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про фермерське господарство» не було встановлено волевиявлення заявника на створення фермерського господарства з урахуванням перспектив його діяльності, не перевірено наявність власних матеріальних та трудових ресурсів для обробітку землі.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, ОСОБА_3 також не надав суду жодного письмового доказу, який би підтверджував факт наявності у нього чи у ФГ «Дом-Ленд», засновником якого він є, сільськогосподарської техніки, трудових ресурсів та засобів виробництва для обробітку значних площ землі, а також чи проводить зазначене фермерське господарство взагалі господарську діяльність на спірній земельній ділянці.

Окрім цього, слід звернути увагу на у обставину, що ОСОБА_3 на момент отримання спірної земельної ділянки був директором Приватного сільськогосподарського підприємства «Дом», у оренді якого вже перебувають понад 300 земельних ділянок (паїв), що належать громадянам на території Токмацького та Чернігівського районів області та має достатню кількість техніки для обробітку землі.

Дана обставина свідчить про те, що ОСОБА_3, зловживаючи своїм правом, визначеним ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, отримав на території різних сільських рад різних районів Запорізької області, штучно застосувавши пільговий порядок отримання землі не мав наміру самостійного господарювати на зазначених ділянках, а отримав їх в інтересах сільськогосподарського підприємства, яке очолював.

Крім того, з наявного в матеріалах справи договору оренди землі від 22.10.2014 року, який укладено між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та ОСОБА_3, вбачається, що розмір річної орендної плати становить 4% від нормативної грошової оцінки землі, що складає 27 322 грн.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 288 Податкового кодексу України, за результатами конкурсу розмір орендної плати за спірну земельну ділянку міг бути встановлений у розмірі до 12 % від нормативної грошової оцінки, що значно збільшило б дохідну частину місцевого бюджету, основним джерелом наповнення якого є саме орендна плата за землю.

З огляду наведеного колегія приходить до висновку, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що формальне вирішення Головним управлінням Дергеокадастру у Запорізькій області питання про передачу спірної земельної ділянки у користування ОСОБА_3, призвело до порушення економічних інтересів держави та безпідставного використання спрощеного режиму отримання земель для ведення фермерського господарства всупереч цілей, визначених ЗУ «Про фермерське господарство».

Окрім цього слід зазначити, що Фермерське господарство « Дом - Ленд» зареєстроване лише 24.03.2016 року. На час розгляду апеляційної скарги за Фермерським господарством « Дом - Ленд» з сільськогосподарської техніки рахується єдиний навантажувач телескопічний, до складу господарства входить лише дві особи - відповідач та його мати, в справі відсутній жоден договір підряду на обробку землі з іншими особами, і перелічене викликає обґрунтований сумнів в тому ,що ОСОБА_3 отримавши для ведення фермерського господарства 6 земельних ділянок загальною площею понад 360 га, що розташовані не єдиним масивом, а на території різних сільських рад різних районів області використовує вказані земельні ділянки для цілей заявлених для їх отримання.

У зв'язку з наведеним висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції колегія вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

В силу вимог ч.1,5ст.141 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, має право на компенсацію судових витрат у вигляді судового збору, понесених нею під час розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 141, 374,376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області задовольнити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року у цій справі - скасувати, прийняти нову постанову за якою:

« Позов заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держземагенства у Запорізькій області від 19.09.2014 № 8-384/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду».

Визнати недійсним договір оренди землі від 22.10.2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області (0) та ОСОБА_3 щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :06:002:0014, площею 30,7597 га, на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за межами населеного пункту, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Токмацького міськрайонного управління юстиції 04.11.2014 року номер запису про інше речове право 7568592, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 52.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області земельну ділянку площею 30,7597 га, кадастровий номер :06:002:0014, яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області (за межами населеного пункту).

Стягнути з Головного управління Дергеокадастру у Запорізькій області та ОСОБА_3 на користь прокуратури Запорізької області судовий збір по 3360 (три тисячі шістдесят) гривень з кожного.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 20.04. 2018 року

Головуючий:

Судді: