НОВОСАНЖАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №542/166/18
провадження №2/542/401/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року селище ОСОБА_1

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лизенка А.В.,

за участі

секретаря судового засідання Рибки Ю.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Попівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, про визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

13.02.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка знаходиться на території Попівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області після померлого 10.05.2009 року батька - ОСОБА_3.

Позовна заява обґрунтована тим, що 21.01.1996 року померла ОСОБА_4, яка була тіткою ОСОБА_3. ОСОБА_3 піклувався про тітку та здійснював за нею догляд, а після її смерті прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

За життя померла мала право на земельну частку КСП «Попівське», не встигла отримати відповідний сертифікат.

10.05.2009 року ОСОБА_3, який є батьком позивача, помер. Позивач прийняв спадщину після батька шляхом спільного проживання разом з ним.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.47).

Представник відповідача, у судовому засіданні вказаний позов визнала у повному обсязі, про що подала письмову заяву (а.с.34, 48). Додатково пояснила, що працює головою сільської ради. 27.12.1995 року КСП «Попівське» отримало державний акт на право колективної власності. До списку пайовиків була включена, в тому числі ОСОБА_4, яка була тіткою ОСОБА_3 ОСОБА_3 доглядав за померлою. Свій пай померла здавала в оренду, але сертифікат не отримувала. Після її смерті земля стала обліковуватися як невитребувана, оскільки родичі не заявляли вимог.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

21.01.1996 року померла ОСОБА_4 (а.с.10).

Померла ОСОБА_4 є тіткою ОСОБА_3 (а.с.16).

Оскільки ОСОБА_4 померла 21.01.1996 року, то спадкові відносини регулюються нормами ЦК УРСР, 1963 року.

Відповідно до довідки Попівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 28.12.2017 року, невитребувана земельна частка (пай) ОСОБА_4 знаходиться на території Попівської сільської ради за межами населених пунктів (а.с.12).

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю, серія ПЛ0013, реєстровий номер 2, виданого 25 грудня 1995 року головою ОСОБА_5 народних депутатів на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ради народних депутатів від 20 грудня 1995 року №5, КСП «Попівське» передано у колективну власність 1670,1 га землі для ведення колективного сільськогосподарського виробництва (а.с.54)

Згідно уточненого списку членів КСП «Попівське» за номером 209 значиться ОСОБА_4 (а.с.55-57).

Зазначені обставини підтверджуються довідками Попівської сільської ради від 02.01.2018 року (а.с.14. 15).

У відповідності до довідки зазначеної сільської ради ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька с.Попове Новосанжарського району Полтавської області внесена до списків розпаювання членів КСП «Попівське» Новосанжарського району Полтавської області, земельна частка (пай) знаходиться за межами населеного пункту за №231, розміром 5,74 га. (а.с.14).

Згідно довідки ОСОБА_5 сільської ради ОСОБА_6, матір ОСОБА_3, сестра ОСОБА_4, померла 18 вересня 1994 року (а.с.60).

Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, яка застосовується відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У відповідності до ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Факт прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_3 визнається відповідачем та не потребує доведення відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статі 21 цього Кодекса.

10.05.2009 року помер ОСОБА_3 (а.с.11).

Позивач є рідним сином померлого ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_2 визнається відповідачем та не потребує доведення відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Із змісту ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай).

Таким чином, є законні підстави для визнання права позивача на зазначену земельну частку (пай).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.263 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до Попівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, місцезнаходження: вул.Центральна, 21, с.Попове, Новосанжарського району, Полтавської області (), про визнання права на право на земельну частку (пай), задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) розміром 5,74 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Попівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, яка належала ОСОБА_7 як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Попівське», в порядку спадкування за законом, після померлого 10 травня 2009 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Новосанжарський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Лизенко