Ухвала

Іменем України

05 квітня 2018 року

місто Київ

справа № 375/1567/15-ц

провадження № 61-15061ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 07 грудня 2017 року у складі судді Литвина О. В. та постанову Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року у складі суддів Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О. за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року у зв'язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_7 однією сім'єю з січня 2010 року до 10 вересня 2015 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 травня 2016 року рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 січня 2017 року рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 11 травня 2016 року залишені без змін.

Після касаційного перегляду та набрання рішенням законної сили у вересні 2017 року ОСОБА_4 дізналась, що до складу спадкового майна померлого ОСОБА_5 входив одночасно і житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, і квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року у зв'язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна.

Заявник вважає, що оскільки житловий будинок не був відчужений ОСОБА_5 за життя та ввійшов до спадкового майна, то цей факт спростовує висновок, викладений у рішенні Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 07 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

ОСОБА_4 24 лютого 2018 року подала касаційну скаргу на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 07 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Верховний суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати дослідив подану касаційну скаргу та додані до неї документи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, за результатами чого зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вказані заявником обставини для перегляду судового рішення не є нововиявленими відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 травня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 січня 2017 року, набрало законної сили.

Як на підставу перегляду вказаного рішення суду ОСОБА_4 посилається на той факт, що з відомостей із Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, інформаційної довідки нотаріуса, договору-купівлі-продажу будинку та пояснень ОСОБА_8, їй стало відомо, що ОСОБА_7 не відчужував належний йому будинок, який у подальшому увійшов до складу спадкового майна. Вважає, що наведена обставина є істотною для розгляду справи та не існувала на час її розгляду.

Суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок, що ОСОБА_4 та її представники брали участь у розгляді справи та мали можливість здійснити запити на перевірку зазначеної заявником інформації щодо належності спірного будинку померлому ОСОБА_7 під час розгляду справи по суті судом першої інстанції, апеляційного та касаційного перегляду.

Крім того, судом першої інстанції у рішенні від 27 січня 2016 року є висновок, з яким погодився суд апеляційної інстанції у постанові від 06 лютого 2018 року, що спірна квартира придбана померлим ОСОБА_7 за рахунок грошових коштів (31 000,00 дол. США), отриманих як аванс від ОСОБА_8 за житловий будинок, розташований на АДРЕСА_2, який в подальшому був переоформлений на ОСОБА_8

У зв'язку з наведеним, обставини, про які як про нові стверджує заявник, не можуть вважатися нововиявленими, заявник наводить нові докази на підтвердження своєї правової позиції, якій дано оцінку судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи по суті.

Виходячи з наведеного, Верховний Суд зробив висновок, що заява ОСОБА_4 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки обставини, викладені в заяві, не є нововиявленими, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні оскаржуваних рішень порушено норми процесуального права і неправильно застосовано норми матеріального права, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 07 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року у зв'язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик