Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 333/4465/16-ц

провадження № 61-1444св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М.Є.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

заінтересовані особи: ОСОБА_5, Комунарський районний у

м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області у складі колегії суддів: Дашковської А. В., Кримської O. M., Подліянової Г. С.,від 21 листопада 2017 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, його матір'ю є ОСОБА_5 Батьком у свідоцтві про народження зі слів матері вказано ОСОБА_6 Проте його батьком є ОСОБА_7, з яким ОСОБА_5 на той час співмешкала до 1998 року. З 1998 року його батьки не проживали однією сім'єю, проте батько продовжував займатися його вихованням та утриманням.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 помер. Висновком судово-медичної експертизи встановлена ймовірність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_7 щодо нього на 99,99 %.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просив суд встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_7 є його батьком.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, за яким ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, дійсно є батьком ОСОБА_4, народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Запоріжжі.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, виходив з доведеності заяви та розглянув заяву ОСОБА_4 про встановлення факту по суті у порядку окремого провадження на підставі положень статті 256 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2016 року скасовано, заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, апеляційний суд виходив із того, що в даному випадку встановлення юридичного факту пов'язується з наступним вирішенням спору про право на майно ОСОБА_7, тобто вбачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

У грудні 2017 рокуОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд помилково виходив з того, що в даній справі існує спір про право.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що у вересні 2014 року ОСОБА_4 вже звертався до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_8 про встановлення батьківства, визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області

від 10 листопада 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 березня 2015 року, у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про встановлення батьківства та визнання права власності у порядку спадкування за законом, відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом задоволено.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до частини четвертої статті 256 ЦПК України (2004 року) суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд, встановивши, що під час розгляду справи у порядку окремого провадження виник спір про право, дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значеннябез розгляду, на підставі частини четвертої статті 256 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська