Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 334/2651/17Головуючий у 1-й інстанції Баруліна Т.Є.
Пр. № 22-ц/778/870/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Ващенко З.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, третя особа: державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмітрієва Н.П. про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_7.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що він мешкав разом зі своїм батьком - ОСОБА_7 та матір'ю ОСОБА_8, у квартирі АДРЕСА_1. Вказана квартира належала йому та його батькам на праві приватної власності у рівних долях по 1/3 кожному. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати, після її смерті залишилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Вищевказане майно ОСОБА_8 було успадковане позивачем та його батьком у рівних долях по 1/2 частки у спадщині. Кожен із спадкоємців ОСОБА_8 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Після отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, він зареєстрував право власності на свою частку (1/6 частині квартири) у ТОВ «ЗМБТІ», а його батько не встиг зареєструвати у ТОВ «ЗМБТІ» або іншому реєстраційному органі своє право власності на 1/6 частину квартиру, отримане в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько - ОСОБА_7 Після смерті батька, він у шестимісячний строк, звернувся до державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_7 Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 22.04.2017 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_7 Підставою для винесення вказаної постанови, стала та обставина, що батько - ОСОБА_7, за свого життя не зареєстрував у відповідному реєстраційному органі право власності на 1/6 частину вищезгаданої квартири, що дісталась йому в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 Таким чином, вищезазначена обставина заважає позивачу реалізувати своє право на спадщину за законом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2017 року (а.с. 115-117) позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_7

Питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами у цій справі та пов'язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, останнім не вирішувалось.

Сторони у цій справі - позивач ОСОБА_4 та відповідач Запорізька міська рада із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, як особа, що не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, у своїй апеляційній скарзі (а.с. 137-140) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вищезазначеного позову відмовити у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 704,00 грн. за подання апеляційної скарги.

05 грудня 2017 року зазначена справа надійшла до апеляційного суду (а.с. 151).

В автоматизованому порядку у цій справі визначено складе колегії суддів апеляційного суду (а.с. 152): головуючий суддя (суддя-доповідач) Гончар М.С., судді Кочеткова І.В. та Маловічко С.В.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 153), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 155), з урахуванням навантаженості судді - доповідача та колегії суддів, яка має постійний склад, (в Апеляційному суді Запорізької області замість 71 судді за штатом фактично працює 20 суддів, 13 з яких: у судовій палаті з розгляду цивільних справ).

З 15.12.2017 року набрала законної сили нова редакція ЦПК України, якою має керуватись апеляційний суд при апеляційному перегляді цієї справи.

Оскільки, в силу вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особи, які беруть участь у справі, не скористались своїм правом та не подали апеляційному суду відзивів на вищезазначену апеляційну скаргу.

Проте, відсутність останніх не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом (ст. 360 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 01 березня 2018 року, не відбувся та був відкладений (а.с. 186-187) через першу неявку позивача ОСОБА_4 та представника останнього за договором - адвоката (а.с. 100-101) ОСОБА_10, повідомлених апеляційним судом з додержанням вимог ЦПК України, за адресою останніх, наявною у матеріалах цієї справи.

Однак, конверти із судовими повстками на ім'я позивача та його представника повернулись на адресу апеляційного суду з відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 160-167,176-181).

Хоча, за змістом ст. 131 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, (обов'язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання):

1. учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи;

у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться;

2. якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи;

положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду;

3. учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання; у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

У судове 19 квітня 2018 року повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи з додержанням вимог ЦПК України, у тому числі позивач ОСОБА_4 поштою (а.с. 203-205) та через сайт судової влади (а.с. 208) та через свого представника ОСОБА_10 - телефонограмою (а.с. 191) та ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_11 (а.с. 182-184), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, третя особа - державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмітрієва Н.П. (а.с. 198) не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Адвокат позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_10 повідомив по телефону, що не представляє позивача у цій справі в апеляційному суді (а.с.191), хоча матеріали цієї справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 відмовився від послуг останнього, а за договором про надання юридичних послуг від 29.05.2017 року (а. с. 100), укладеним між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_10 зазначено, що адвокат здійснює представництво інтересів клієнта на всіх стадіях судового процесу при розгляді цієї справи.

Третя особа (нотаріус) подала апеляційному суду заяву про розгляд цієї справи апеляційним судом без її участі (а.с. 206-207).

Інші особи, які беруть участь у справі, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки всіх вищезазначених нез'явившихся осіб, які беруть участь у справі, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року ухвалив заяву третьої особи (нотаріуса) задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх нез'явившихся осіб, які беруть участь у справі, за присутністю представника відповідача Запорізької міської ради за довіреністю (а.с. 185) Доніної Н.О. та представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_11

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, які беруть участь у справі, зокрема:

- представника відповідача Запорізької міської ради - Доніної Н.О., яка у тому числі на запитання апеляційного суду зазначала, що міській раді не було відомо про спадкоємця за заповітом - ОСОБА_2, представник міської ради з матеріалами цієї справи не знайомився, міська рада на спадщину у цій справі не претендувала і не претендує, оскільки є інші спадкоємці за законом та за заповітом;

- представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_11, який у тому числі зазначав, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, вона проживала у Криму, коли помер спадкодавець, вона не знала про його смерть, хоча нотаріусу та ОСОБА_4 було відомо про неї, як спадкоємця за заповітом, матеріали справи містять інформацію про заповіт, який є чинним, проте ОСОБА_4 та нотаріус не повідомили її, як спадкоємця за заповітом, про смерть спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 та відкриття спадкової справи, тому вона пропустила строк для прийняття вказаної спадщини у вигляді 1/6 частини вищезазначеної квартири з поважних причин, що було підтверджено рішенням Ленінського районного суд м. Запоріжжя від 22 червня 2017 року, яким їй продовжено строк для прийняття спадщини, та яке набрало законної сили 04 липня 2017 року, є чинним досі, чому в іншій справі, де вирішувалось питання про надання додаткового строку ОСОБА_2 для прийняття спадщини, не залучали в якості відповідача ОСОБА_4, а лише Запорізьку міську раду, не може пояснити; вона ще 22.11.2016 року звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, лише постановою від 08.07.2017 року нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через оформлення спадкового майна іншим спадкоємцем;

перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, судовими рішеннями є рішення, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 212 - 215 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», та виходив із того, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

При перевірці законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі апеляційний суд виходить із положень ЦПК України, в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, тобто чинних на час постановлення оскаржуємого рішення судом першої інстанції у цій справі (21 червня 2017 року).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 10 ч. 4 ЦК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин цієї справи, неправильно встановив фактичні обставини цієї справи та, відповідно, висновки суду першої інстанції у цій справі не відповідають фактичним обставин цієї справи.

Суд першої інстанції у цій справі ухвалив рішення, яким вирішив питання про спадкові права ОСОБА_2 за чинним заповітом від 05.08.2013 року № 54840762 (а.с. 48, 51 зворот), який має пріоритет перед успадкуванням спадщини за законом ОСОБА_7 в силу вимог ст. 1223 ЦК України, у вигляді 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_7 (а.с. 45 зворот), що було підтверджено рішенням Ленінського районного суд м. Запоріжжя від 22 червня 2017 року, яким їй продовжено строк для прийняття спадщини, та яке набрало законної сили 04 липня 2017 року, є чинним (а.с. 145-146), але яка не була залучена до участі у справі, на чому наполягає ОСОБА_2 у своїй вищезазначеній апеляційній скарзі у цій справі (а.с. 137-140) , та що є обов'язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі в силу вимог ст. 376 ч. 3 п. 4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

Так, за змістом ст. 376 ч. 3 п. 4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв рішення про права та обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Тобто, на момент ухвалення оскаржуємого рішення у цій справі суду першої інстанції у цій справі було достовірно відомо про іншого спадкоємця спадкодавця за заповітом - ОСОБА_2 із матеріалів спадкової справи, яка була долучена до матеріалів цієї справи, при цьому, судом першої інстанції було правильно встановлено, що матеріали спадкової справи не містять даних про те, що нотаріус повідомляла ОСОБА_2, як спадкоємця за заповітом про відкриття спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_7, та що ОСОБА_2 станом на час ухвалення у цій справі оскаржуємого рішення у цій справі (21 червня 2017 року) було відмовлено нотаріусом в оформлені вищезазначеної спадщини за заповітом з будь-яких підстав чи остання відмовилась від цієї спадщини, а, відповідно, суд першої інстанції мав роз'яснити позивачеві ОСОБА_4 його право замінити неналежного відповідача Запорізьку міську раду належним відповідачем у цій справі - іншим спадкоємцем - за заповітом ОСОБА_2, а в разі відмови позивача від заміни відповідача, суд першої інстанції мав за власною ініціативою залучити у цій справі спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог у цій справі.

Оскільки, суд першої інстанції не міг не бачити, що фактично спір у ОСОБА_4 з приводу спадкового майна виник не з Запорізькою міською радою, яка на вищезазначену спадщину не претендувала і не претендує, але формально визнає позов позивача у цій справі, оскільки є спадкоємці за законом та заповітом, а - з іншим спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_7 - за заповітом ОСОБА_2

Крім того, в силу вимог ст. 174 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права… інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в особі її представника, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у цій справі слід задовольнити, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2017 року у цій справі слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, третя особа: державний нотаріус шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмітрієва Н.П. про визнання права власності в порядку спадкування у цій справі слід відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у разі відмови у задоволенні позову позивача ОСОБА_4 у цій справі у повному обсязі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача Запорізької міської ради будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

Крім того, у разі задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 слід стягнути понесені останньою судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, зокрема у вигляді судового збору у розмірі 704,00 грн. (а.с.138), сплаченого нею при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 10 ч. 4, 174, 212-215 ЦК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст.ст. 12, 141, 368, 371 - 372, 379, 381-384, п. п.8, 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2017 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, третя особа: державний нотаріус шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмітрієва Н.П. про визнання права власності в порядку спадкування у цій справі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у розмірі 704,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 27 квітня 2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.