1Справа № 335/973/17 2/335/95/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Гончаренко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальних збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 16.08.2017 року до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України.

У позовній заяві позивач вказує, що 08.10.2016 року об 11-25 год., ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом „ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1, при виїзді з прилеглої території будинку за адресою вул. Незалежної України, 39-б у м. Запоріжжя, не надала переваги у русі автомобілю „Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі по вул. Незалежної України, та скоїла і ним зіткнення, чим порушила п.10.2 ПДР. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_2 автомобілі отримали механічні ушкодження, завдано матеріальних збитків.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2016 року ОСОБА_2 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно акту виконаних робіт №681 від 08.10.2016 року вартість відновлюваного ремонту його автомобіля склала 11 820 грн..

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 11820 грн., а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягаючи на підставах та обставинах викладених позові. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав. Суду пояснив, що згідно наявних у справі доказів, позивач не є власником автомобілю „Daewoo Lanos, тобто є неналежним позивачем і ним не доведено належними і допустимими доказами розмір завданої внаслідок ДТП майнової шкоди. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2016 року об 11-25 год., ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом „ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1, при виїзді з прилеглої території будинку за адресою вул. Незалежної України, 39-б у м. Запоріжжя, не надала переваги у русі автомобілю „Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі по вул. Незалежної України, та скоїла і ним зіткнення, чим порушила п.10.2 ПДР. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_2 автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні вищезазначеної ДТП, передбаченого та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до наданого позивачем ОСОБА_3 №681 приймання виконаних робіт по наданню послуг ремонт автомобілю від 08.10.2016 року, було виконано ремонтні роботи автомобілю „Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 на загальну суму 11820 грн.. Замовником робіт зазначено ОСОБА_1.

Під час судового розгляду також встановлено, що власником автомобілю „Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 є дружина позивача ОСОБА_4, про що міститься запис у схемі місця ДТП яка сталося 08.10.2016 року о 11-25 год. в м. Запоріжжі, вул. Незалежної України,39-б у справі про адміністративне правопорушення №335/11849/16-п у відношення ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, матеріали якої було досліджено під час судового розгляду. Позивач також не заперечував, що не є власником вказаного автомобілю.

Відповідно до положень ч.ч.2, 5 ст. 1187, ч.1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року №4, - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже за загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

У п.13 Постанови роз'яснено - враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами право володіння автомобілем „Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, а від так не доведено позивачем і право вимагати відшкодування збитків.

Крім того, суд критично відноситься і до доказів, якими позивач обґрунтовує розмір завданої майнової шкоди.

Так, Акт №681 від 08.10.2016 року, не може бути належним та допустимим доказом розміру майнової шкоди, оскільки сам по собі він не підтверджує про витрачання позивачем зазначеної у позовній заяві суми на ремонт пошкодженого автомобіля за відсутності відповідних платіжних документів, а експертна оцінка розміру шкоди у справі не проводилась, позивач такого клопотання не заявляв.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальних збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: А.В. Воробйов