Справа №489/5390/17
Провадження №2/489/729/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Миколаївської міської ради, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на 345/600 часток житлового будинку №83 по провулку Першотравневому в місті Миколаєві в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі ОСОБА_7, яка померла 23 листопада 2013 року, оскільки після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді вказаної частки житлового будинку, а вона є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити свої спадкові права в звязку із невідповідності ідеальних часток співвласників цього будинку часткам, зазначених у правовстановлюючому документі.

Представник позивача надала суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Представник ММР надіслав заяву про слухання справи за її відсутністю, рішення прийняти за наявними матеріалами та відповідно до норм чинного законодавства.

Треті особи у судове засідання не зявились, про причини неявки суду не повідомили.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

268/600 часток житлового будинку №83 по провулку Першотравневому в місті Миколаєві належали на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.05.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за №2-495.

Довідкою комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.11.2017 року №3251 повідомлено, що станом на 28.12.2012 року право власності на житловий будинок №83 по провулку Першотравневому в місті Миколаєві зареєстровано за: ОСОБА_8 268/600 часток; ОСОБА_5 33/100 часток.

Крім того, за даною адресою відбувся виділ в окрему адресу: м. Миколаїв, пров. Першотравневий, 83/1.

Як вбачається із довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26.04.2017 року №2-1794, станом на 28.12.2012 року співвласниками вказаного житлового будинку були ОСОБА_6 67/300; ОСОБА_8 268/600; ОСОБА_5 33/100. У звязку із виділом 67/300 частини домобудівлі, яка належала ОСОБА_6, в нову адресу пров. Першотравневий, 83/1 згідно рішення Миколаївської міської ради №124 від 22.01.2010 року, 24.05.2017 року виконано перерахунок ідеальних часток, внаслідок чого ідеальні частки співвласників визначено: ОСОБА_8 345/600; ОСОБА_5 255/600.

23 листопада 2013 року ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №190321.

За життя ОСОБА_8 склала на імя позивача заповіт від 22.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за №257, №258, за яким спадкодавець заповіла все її майно, де б воно не знаходилося і, з чого б воно не складалося, а також все те, що буде їй належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_3

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_10 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла 23 листопада 2013 року, на 268/600 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок №83 по провулку Першотравневому в місті Миколаєві, оскільки ідеальні частки співвласників цього будинку змінилися і фактично не відповідають тим, що зазначені в правовстановлюючих документах.

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач, у відповідності з вимогами ст. 1269 Цивільного кодексу України, подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, свідченням чого є наявна в матеріалах справи копія спадкової справи №5/2014 до майна померлої 23 листопада 2013 року ОСОБА_8

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті її бабусі, вона звернулася із заявою про прийняття спадщини, від спадщини не відмовились, відсутні спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку у спадщині.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та не може оформити свої спадкові права після смерті її бабусі в звязку із зміною ідеальних часток у праві спільної часткової власності, та враховуючи визнання відповідачем позову, позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 392, 1216-1218, 1223, 1241, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Миколаївської міської ради, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 345/600 часток житлового будинку №83 з усіма господарськими будівлями і спорудами по провулку Першотравневому в місті Миколаєві в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла 23 листопада 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «17» квітня 2018 року.