Справа №613/979/17 Провадження № 2/613/38/18
20 березня 2018 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шалімова Д.В.,
за участю секретаря Макушинської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/979/17, пров. № 2/613/38/18 за позовом ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Сектор державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання права власності на частину земельної ділянки,-
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. На задоволенні позову наполягав. Не заперечував проти ухвалення судом по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, про місце, день та час слухання справи повідомлена належним чином. Відзив на позов не надала.
Третя особа: представник Сектору державної реєстрації Богодухівської РДА Харківської області в судове засідання не зявивсь, про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до слідуючого:
Судом встановлено, що згідно копії заочного рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою с. Скосогорівка, вул. Леніна, 11-а Богодухівського району Харківської області.
Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 липня 2017 року, за ОСОБА_1 зареєстровано приватне право власності, у виді спільної часткової власності у розмірі ?, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 54,4 кв.м., житлова площа 34,3 кв.м., за адресою: Харківська обл., Богодухівський р-н, с. Скосогорівка, вул. Відродження (вул. Леніна), буд. 11А, а саме: житловий будинок літ. «А-1», веранда літ. «а», сарай літ «В», гараж літ. «Б», літній душ літ. «Г», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «Е», навіс літ. «Ж», паркан літ. «№ 1».
Отже, згідно рішення суду за позивачем визнано право власності на ? частину житлового будинку та господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: с. Скосогорівка, вул. Відродження (вул. Леніна), буд. 11А Богодухівського району Харківської області.
Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 №46/02-14 від 30 травня 2017 року, за матеріалами спадкової справи № 1/2016 (номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 58624295), заведеної після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлої 28 грудня 2015 року, станом на 30 травня 2017 року наявні дані про те, що до складу спадкоємців ОСОБА_4 входять: малолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно вимог ст.ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.
Як вбачається з ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Згідно змісту в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
В абзаці 2 пункту 18-2 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України, окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі,споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.
Вказані норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
На підставі викладеного, суд вважає заяву ОСОБА_1, про визнання права власності на частину земельної ділянки, такою що підлягає задоволенню, оскільки цільове призначення земельної ділянки площею 0,2500 га, за адресою: с. Скосогорівка, вул. Відродження (вул. Леніна), буд. 11А Богодухівського району Харківської області є, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за вищевказаною адресою, та її було придбано в період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі, тому суд вважає, що це майно є обєктом спільної сумісної власності. Крім того, позивач ОСОБА_1 є власником ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою, на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.
Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Керуючись ст. 377 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120, 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, п. 18-2 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-283, 284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Сектор державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання права власності на частину земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: с. Скосогорівка, вул. Леніна, 11-а Богодухівського району Харківської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 044606 виданого Сухининською сільською радою Богодухівського району Харківської області від 22 травня 2008 року, кадастровий номер :00:001:0021.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судові витрати у вигляді судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом тридцяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності апеляційної скарги.

СУДДЯ