УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1823/14-ц

16 квітня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря Скоблей О.В.

з участю представника заявника: ОСОБА_2

представника заінтересованої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві № 50451742 від 30.06.2017 р. та зобовязання вчинити певні дії, заінтересована особа: ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві № 50451742 від 30.06.2017 р. та зобовязання вчинити певні дії, заінтересована особа: ОСОБА_5

В обгрунтування посилається на, те що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2015 р. по справі № 348/1823/14-ц задоволено позов ОСОБА_4, та присуджено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики від 07.07.2010 р. в сумі 8000,00 дол. США, що еквівалентно 94022,38 грн., 68636,33 грн. пені і 1626,59 грн. судових витрат.

Дане рішення суду набрало законної сили і 05.03.2016 р. стягувачем до відділу ДВС Навдірнянського РУЮ було надіслано заяву про відкриття виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа, на підставі яких було відкрито виконавче провадження № 50451742.

Однак, 30.06.2017 р. державним виконавцем Надвірнянського РВ ДВС ГУ ТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Виконавець керувався п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що в боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Зазначену постанову державного виконавця Надвірнянського РВ ДВС ГУ ТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 вважає неправомірною, прийнятою в порушення норм Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження» і такою, що порушує його права.

Зокрема, жодних дій, передбачених ст.ст. 18, 36 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було здійснено, як і не було належним чином досліджено справжній майновий стан боржника.

А саме: не було належним чином боржника стосовно її майнового стану та наявності у неї майна; не було допитано інших осіб, які могли б надати інформацію про майновий стан боржника (батьки, чоловік, інші родичі); не встановлено належним чином джерел її доходів, зокрема щодо наявності у боржника банківських рахунків та грошових переказів (не направлено жодного запиту з даного питання до банківських установ); не встановлено факту наявності чи відсутності у боржника частки у спільному майні з іншими особами (майно, набуте за час шлюбу, тощо), а саме не встановлено, чи перебуває боржник у шлюбі та не зясовано, чи набула вона яке будь-яке майно пі дчас шлюбу, яке зареєстроване на її чоловіка як титульного власника; не розглянуто питання щодо оголошення боржника в розшук.

Дані обставини свідчать, що державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів, тому його дії слід визнати неправомірними.

Крім того, постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена 30.06.2007 р., однак направлена вона була поштовим звязком йому 27.09.2017 р., а отримана ним 29.09.2017 р.

В той же час, з 29.09.2017 р. по 15.02.2018 р. він перебував у відрядженні в м. Києві для керівництва будівельними роботами, що підтверджується відрядним посвідченням, тому обєктивно не міг оскаржити дії державного виконавця.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обємі з підстав, зазначених в заяві, просить поновити ОСОБА_4 строк на подачу скарги на дії державного виконавця Надвірнянського РВ ДВС ГУ ТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3; визнати неправомірними дії державного виконавця Надвірнянського РВ ДВС ГГУ ТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3, які проявились у винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017 у виконавчому провадженні № 50451742; визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017 року у виконавчому провадженні № 50451742; після набрання ухвалою законної сили Надвірнянському РВ ДВС ГУ ТУЮ в Івано-Франківській області повідомити Надвірнянський районний суд та заявника ОСОБА_4 про виконання даної ухвали не пізніше ніж у 10-денний строк з дня одержання її копії; зобов'язати державного виконавця Надвірнянського РВ ДВС ГУ ТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3 відновити виконавче провадження № 50451742.

Державний виконавець Скорікова Т.М. в судовому засідання заперечила прот и задоволення заяви ОСОБА_4, суду пояснила, що у відділі ДВС Надвірнянського РУЮ знаходився на примусовому виконанні виконавчий лист 348/1823/14-ц, виданий 12.01.2016 року Надвірнянським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 боргу на загальну суму 164285,53 грн. Даний виконавчий лист поступив на примусове виконання 09.03.2016 року, державному виконавцеві переданий до виконання 11.03.2016 р., а 12.03.2016 р. державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження копії якої направлено сторонам.

Державним виконавцем того ж дня було зроблено запити в оДПІ щодо наявності доходів та відкритих рахунків на імя боржника, а також запит в УПФУ в Надвірнянському районі щодо отримання боржником пенсії чи інших доходів. 3ясовано, що ні отримувачем пенсії ні інших доходів боржник не являється, відкритих рахунків в банківських установах України теж немає.

21.03.2016 р. по закінченню добровільного терміну для виконання рішення суду (наданий добровільний термін був включно по 19.03.2016 р. це був вихідний день), державний виконавець вийшов по місцю проживання боржника, але двері квартири були зачинені, про що складений відповідний акт.

01.04.2016 р. був повторний вихід по місцю проживання боржника.

04.04.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та надіслано до відповідних органів.

04.04.20І6 р. державним виконавцем сформовано та надіслано запити до територіального сервісного центру та до відділу Держгеокадастру в Надвірнянському районі щодо встановлення факту наявності рухомого чи не рухомого майна в боржника. Згідно відповідей вищезазначених установ жодним майном на праві власності боржник не володіє.

04.04.20І6 р. було дано запит до Надвірнянського РВ УДМС щодо встановлення місця проживання боржника, 12.04.2016 р. отримано відповідь на запит із встановленням місця проживання боржника.

07.12.2016 р. державним виконавцем повторно сформовано та надіслано запити до територіального сервісного центру та до відділу Держгеокадастру в Надвірнянському районі щодо встановлення факту наявності рухомого чи не рухомого майна в боржника. Згідно відповідей вище зазначених установ жодним майном на праві власності боржник не володіє.

26.12.2016 р. повторно зроблено запити в АСВП до оДПІ щодо наявності доходів та відкритих рахунків на імя боржника, а також запит в УПФУ в Надвірнянському районі щодо отримання боржником пенсії чи інших доходів. 3ясовано, що ні отримувачем пенсії ні інших доходів боржник не являється, відкритих рахунків в банківських установах України теж немає.

26.05.2017 р. надіслано запити до територіального сервісного центру та до відділу Держгеокадастру в Надвірнянському районі щодо встановлення факту наявності рухомого чи не рухомого майна в боржника. Згідно відповідей вищезазначених установ жодним майном на праві власності боржник не володіє.

Того ж дня державним виконавцем знову зроблено запити до оДПІ та УПФУ. Проте, згідно відповіді вище зазначених установ, боржник не являється ні отримувачем пенсії чи інших доходів, а також не володіє відкритими рахункіами в банківських установах України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта -боржник нерухомим майном не володіє.

Також в заперечення того, що боржник та інші особи, до яких вона має чи могла мати стосунок, не були допитані, зазначила, що виконавець не уповноважений на такі дії, це є виключна прерогатива органів слідства.

Тому, враховуючи вище наведене, керуючись п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Також вказує, що скаржником пропущено строк для подання скарги на дії державного виконавця. Тому просить в задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлена завчасно належним чином.

Суд, розглянувши скарги, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши наявні матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2015 р. по справі № 348/1823/14-ц задоволено позов ОСОБА_4, та присуджено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики від 07.07.2010 р. в сумі 8000,00 дол. США, що еквівалентно 94022,38 грн., 68636,33 грн. пені і 1626,59 грн. судових витрат (а.с. 7-8).

Дане рішення суду набрало законної сили і на підставі рішення стягувану було видано виконавчі листи.

Надвірнянським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області 12.03.2016 р. було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 348/1823/14-ц від 01.09.2015 р. (а.с. 77).

30.06.2017 р. державним виконавцем Надвірнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3М винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 35).

Висновки державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 ч.З ст.129 Конституції України передбачено одну з основних засад судочинства обов'язковість рішень суду.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади їх посадовими та службовими особам на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічну норму містить стаття 14 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади, установи, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, а також порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця.

Статтею 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Обов'язки виконавців та права громадян регламентовано законодавством України.

Згідно статті 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Частиною 1 статті 11 Закону встановлений обов'язок державного виконавця вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою або приватним виконавцем на підставі виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених п. 2-6 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець складає акт. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску.Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

З врахуванням вищевикладеного, доказів, які б свідчили про вжиття державним виконавцем всіх можливих заходів для своєчасного та повного виконання рішення суду Надвірнянським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області суду не надано.

Отже, приймаючи постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, державний виконавець не дотримався в повному обсязі вимог Закону України «Про виконавче провадження» та не провів усіх передбачених законом дії по виконанню рішення суду, а відтак постанова про повернення виконавчого документу від 30.16.2017 року винесена передчасно, та як наслідок підлягає скасуванню.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена 30.06.2007 р., направлена стягувану поштовим звязком 27.09.2017 р., а отримана ним 29.09.2017 р.

В той же час, з 29.09.2017 р. по 15.02.2018 р. стягував ОСОБА_4 перебував у відрядженні в м. Києві для керівництва будівельними роботами, що підтверджується відрядним посвідченням, тому обєктивно не міг оскаржити дії державного виконавця (а.с. 37).

Тому суд вважає, що даний строк стягувачем пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 5, 10, 37 Закону України «Про виконавче провадження», , керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 447-451, 453 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві № 50451742 від 30.06.2017 р. та зобовязання вчинити певні дії, заінтересована особа: ОСОБА_5 - задовільнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на подачу скарги на дії державного виконавця Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, які проявились у винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 червня 2017 у виконавчому провадженні № 50451742.

Визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 червня 2017 року у виконавчому провадженні № 50451742.

Після набрання ухвалою законної сили Надвірнянському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області повідомити Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області та заявника ОСОБА_4 про виконання даної ухвали не пізніше ніж у 10-денний строк з дня одержання її копії.

Зобов'язати державного виконавця Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 відновити виконавче провадження № 50451742.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день складання повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст ухвали виготовлено 20.04.2018 р.