Рішення

Іменем України

26 квітня 2018 року

Справа № 133/282/18

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого - судді: Проця В.А.

при секретарі Гаврилюк О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-

Встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

В обгрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3. Місцем відкриття спадщини після смерті чоловіка є с. Самгородок Козятинського району Вінницької області.

За життя чоловіка, ними спільно було прийнято рішення скласти заповідальне розпорядження на випадок смерті на ім'я їхнього сина - ОСОБА_4.

08 лютого 2006 року нею було складено заповідальне розпорядження, згідно якого, вона заповіла ОСОБА_4 належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка належить їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 09.09.2004 року за № 516 в розмірі - 3, 3773 га та належні їй ощадні вклади НОМЕР_2, НОМЕР_3.

Даний заповіт було посвідчено 08.02.2006 р. секретарем виконкому Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №15.

Того ж дня, 08 лютого 2006 року, її чоловіком - ОСОБА_3 також було складено заповідальне розпорядження, згідно якого, ОСОБА_3 заповів сину - ОСОБА_4 земельну ділянку, яка належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 09.09.2004р. за № 517 в розмірі 3, 3773 га та належні йому ощадні вклади НОМЕР_5, НОМЕР_6.

Даний заповіт було посвідчено 08.02.2006 р. секретарем виконкому Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №16.

При складанні заповіту, як нею, так і її чоловіком було прочитано текст заповіту, про що зроблено власноруч відповідний запис на заповітах, а також роз'яснені положення статей 1241 та 1254 Цивільного кодексу України.

Підставою для складання таких розпоряджень у них було те, що вони вже були особами похилого віку, хворіли, потребували допомоги та піклування і таку опіку їм надавав їхній син - ОСОБА_4.

Крім сина, у них є ще донька - ОСОБА_2, яка понад 20 років як виїхала до Росії, де і до нині проживає зі своєю сім'єю, працює там, має достатньо великі статки та не мала і не має переїздити на Батьківщину. З огляду на вказане ними з чоловіком і було прийнято рішення скласти заповіти від кожного саме на сина.

29 жовтня 2017 року її чоловік - ОСОБА_3 помер. Від спадщини після його смерті вона відмовилась на користь сина - ОСОБА_4, а він, як єдиний спадкоємець за заповітом спадщину після смерті батька прийняв, однак, звернувшись до нотаріуса, дізнався про те, що крім їхніх з чоловіком заповітів, які були складені кожним з них окремо на його ім'я, існує ще один заповіт - заповіт подружжя.

Як з'ясувалося, того ж дня, тобто, 08 лютого 2006 року секретарем виконкому Самгородоцької ради Козятинського району Вінницької області було посвідчено третій заповіт - заповіт подружжя, складений нею і чоловіком ОСОБА_3, який зареєстровано в реєстрі за № 17.

За змістом третього заповіту, все майно вона та її чоловік заповідали вже дочці.

Вважає його незаконним, відповідно не дійсним.

Цей заповіт подружжям було посвідчено з порушенням закону, оскільки ні їй, ні її чоловіку на момент посвідчення оспорюваного заповіту, секретарем виконкому не було роз'яснено його змісту, прав та наслідків вчинення такого правочину. Можливо підписи на заповіті належать їм з чоловіком, але вона знає, що того дня, тобто 08 лютого 2006 року вони з чоловіком робили кожен окремо заповідальні розпорядження на ім'я сина і інших розпоряджень не давали, третій заповіт ні вона, ні її чоловік не читали, зміст його не відомий, а підписи поставили, як на копії тих, що підписали раніше, наслідки його укладення ним не роз'яснювались і взагалі, вони вважали, що це ще один екземпляр заповіту, які вони уклали до того.

Заповіт, який складено подружжям 08 лютого 2006 року за реєстровим № 17 не відповідав їхній волі.

В судове засідання позивач та її представник не з'явились, але подали на адресу суду заяви про слухання справи у їхню відсутність, позов підтримують.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак, подав на адресу суду нотаріально посвідченні письмові заяви про відмову від спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 на користь свого брата - ОСОБА_4 та про визнання позову та слухання справи без її участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує, щодо задоволення позову.

Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Керуючись ст. 1257 ч. 2 ЦК України, ст.ст.206, 263-268 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Прийняти визнання позову відповідачем. Позов задовольнити.

Визнати недійсним заповіт подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1, складений 08 лютого 2006 року в с. Самгородок Козятинського району Вінницької області, посвідчений секретарем виконкому Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 17.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайсуд з дня його проголошення.

Суддя: підпис.

З оригіналом вірно:

Суддя

Секретар

Дата документу 26.04.2018