АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м. Київ

Справа 759/4529/16-ц

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Петренко Н.О. 19 квітня 2017 року об 11:54 год. у м. Києві, дата складення повного тексту не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_3 до відповідача Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 23.03.2016 позивач отримав постанову державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на підставі виконавчого напису нотаріуса № 16311 від 23.11.2015, вчиненого приватним нотаріусом Чуловським В.А. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вчиняючи напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості, відносно якої було вчинено виконавчий напис і чи була така заборгованість за договором безспірною. Крім того, виконавчий напис не містить дійсної адреси позивача за місцем його реєстрації та постійного місця проживання, хоча відповідач знав точну адресу позивача, що свідчить про те, що під час вчинення виконавчого напису була порушена процедура повідомлення позивача про проведення процедури звернення стягнення, оскільки позивач не отримував повідомлення. Також отриманий позивачем виконавчий напис викладений на окремому бланку та не прикріплений до договору, виконавчий напис вчинено не на документі, що встановлює заборгованість. Просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 23.11.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 16311 таким, що не підлягає виконанню.

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/2734/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2017 позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 23.11.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 16311 таким, що не підлягає виконанню.

Не погодився із судовим рішенням відповідач ПАТ «Альфа-Банк», його представником подано апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи. Зокрема, представник відповідача вказує на те, що безспірність вимог підтверджується кредитним договором, розрахунком заборгованості та виписками по рахунку. Банком було виконано вимоги Закону України «Про нотаріат», а саме направлено на адресу позичальника вимогу про порушення та надано перелік документів, що передбачено чинним законодавством України, які підтверджують безспірність заборгованості за Договором. Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на те, що ПАТ «Альфа-Банк» в порушення вимог чинного законодавства не повідомив нову адресу боржника ОСОБА_3, що свідчить про те, що під час вчинення виконавчого напису була порушена процедура повідомлення боржника про проведення процедури звернення стягнення, у зв'язку з чим боржником не було отримано повідомлення. Однак вказані твердження не відповідають дійсності та спростовуються наявними доказами. Так, вимоги про усунення порушень від 26.10.2015 були направлені боржнику на дві адреси: АДРЕСА_1 (адреса реєстрації вказана позичальником при укладенні кредитного договору) та АДРЕСА_1 (адреса заставного майна - іпотеки). Однак, позичальник до поштового відділення не з'явився і кореспонденція повернулась без вручення за закінченням терміну зберігання, тобто, процедура повідомлення боржника порушена не була. Щодо місця проживання боржника, яка зазначена у виконавчому написі від 23.11.2015, то нотаріус вчиняє виконавчий напис на документі, що встановлює заборгованість та відповідно до Кредитного договору. В Кредитному договорі вказана адреса позичальника - АДРЕСА_1. Ніяких змін до вищезазначеного договору, щодо адреси позичальника не вносилося, оскільки всупереч п.7.2 Розділу № 2. Загальних умов кредитування, позичальник письмово не повідомляв Кредитора про зміну паспортних даних не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дня проведення таких змін.

Вважаючи ухвалене рішення необґрунтованим та незаконним, просить його скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України(в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

А отже Апеляційний суд м. Києва є компетентним судом щодо розгляду даної справи.

В судове засідання відповідач ПАТ «Альфа-Банк» свого представника не направив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення /т.3 а.с.6/. Також будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з'явились треті особи /т.1 а.с.4,5/.

Причини неявки до суду вказані особи не повідомили, тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Представник позивача адвокат ОСОБА_5 заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені та підтверджуються матеріалами справи такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 23.11.2015 визначено, що строк за кредитним договором настав, а тому стягненню з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» підлягає заборгованість за кредитним договором № 800002784 від 11.12.2007, за період з 11.03.2015 по 11.09.2015 у загальному розмірі 1020227 (один мільйон двадцять тисяч двісті двадцять сім) гривень 46 копійок /т.1 а.с.150/

Вказаний виконавчий нас був вчинений на підставі кредитного договору № 800002784 від 11.12.2007, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є відповідач, та ОСОБА_3. За умовами договору Банк надав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 100000,00 доларів США строком до 11.12.2022 зі сплатою 12,5 % річних.

Відповідно до п.2.9 договору платежі з повернення та сплати процентів за користування ним, оплати вартості усіх сукупних послуг та інших фінансових зобов'язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є додатком № 1 до цього договору та його невід'ємною частиною.

В умовах кредитного договору визначена адреса місця проживання позичальника ОСОБА_3: АДРЕСА_3 /т.1 а.с.155-156/.

Додаток № 1 до договору передбачає здійснення щомісячних платежів з дня його укладення і до 11.12.2022 /т.1 а.с.157-160/.

Питання реалізації кредитором права на дострокове повернення кредиту врегульовані загальними умовами кредитування Банку. Зокрема, у п. 5 визначено, що банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за договором у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до п. 9 цих Правил у разі набуття кредитором права вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, кредитор направляє на адресу позичальника рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, нарахованої неустойки та інших платежів та нарахувань за цим договором та/або про усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний термін з письмовим попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Документом, що підтверджує відправлення кредитором листа про вимогу усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання та про дострокове повернення кредиту, є квитанція поштового відділення про відправлення відповідного рекомендованого листа позичальника за адресою його проживання (реєстрації), зазначеного у розділі № 1 цього договору. Лист про вимогу про усунення порушення зобов'язання та дострокове повернення кредиту в будь-якому випадку вважається отриманим позичальником після спливу семи днів з дня відправлення відповідного листа /т.1 а.с.162-165/.

11.01.2008 сторонами договору укладена додаткова угода, згідно якої змінена процентна ставка на 11,7% річних /т.1 а.с.166/.

Нотаріусу був наданий розрахунок заборгованості з якого вбачається, що заборгованість виникла з 11.02.2015 і станом на 11.09.2015 строкова заборгованість становить 3016,25 доларів США, а загальна заборгованість становить 46795,41 доларів США, що становить 1017287 (один мільйон сімнадцять тисяч двісті вісімдесят сім) гривень 24 копійки /т.2 а.с.185-186/.

Також нотаріусу була надана виписка по особовим рахункам ОСОБА_3 /т.1 а.с.187-250; т.2 а.с.1-77/.

На підтвердження направлення боржнику вимоги Банком були представлені нотаріусу копія листа від 21.10.2015 та реєстр рекомендованих відправлень з квитанцією та штампом поштового відділення від 23.10.2015 /т.1 а.с.153-154/.

Згідно з паспортними даними позивача 01.09.2010 він був знятий з реєстраційного обліку у м. Запоріжжя та зареєстрований у АДРЕСА_4 /т.1 а.с.11/.

З рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.06.2015 вбачається, що ОСОБА_3 у лютому 2015 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, посилаючись на їх несправедливість /т.1 а.с.9/.

За загальними правилами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Умови вчинення виконавчого напису визначені у п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п.3.4. Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Альфа-Банк» в порушення вимог чинного законодавства не повідомив нотаріусу нову адресу боржника ОСОБА_3, що свідчить про те, що під час вчинення виконавчого напису була порушена процедура повідомлення боржника про проведення процедури стягнення.

Колегія суддів вважає за можливе погодитись з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

З наведених вище обставин справи вбачається, що умови укладеного між сторонами договору передбачають погашення заборгованості щомісячними платежами у строк до 2022 року. Умови договору не містять положень щодо врегулювання питання дострокового стягнення заборгованості, такі положення містяться в загальних умовах і правилах кредитування Банку, з якими, як зазначено у договорі, позичальник ознайомився при підписанні договору.

Відповідно до п. 9 цих Правил у разі набуття кредитором права вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, кредитор направляє на адресу позичальника рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове повернення кредиту у не менш ніж тридцятиденний термін з письмовим попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

В даній справі вимога про дострокове виконання умов договору була направлена 23.10.2015. У цьому листі була відсутня вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак вказане є правом кредитора. Проте, виходячи з тексту наведеного пункту Правил, є встановленим тридцятиденний термін для виконання і вимоги про дострокове повернення заборгованості.

Документом, що підтверджує відправлення кредитором листа про вимогу усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання та про дострокове повернення кредиту є квитанція поштового відділення про відправлення відповідного рекомендованого листа позичальника за адресою його проживання (реєстрації), зазначеного у розділі № 1 цього договору. Лист про вимогу про усунення порушення зобов'язання та дострокове повернення кредиту в будь-якому випадку вважається отриманим позичальником після спливу семи днів з дня відправлення відповідного листа (п. 9 Правил).

Тобто направлений за зазначеною у договорі адресою лист-вимога вважається отриманим позичальником після спливу семи днів, тобто на восьмий день. Якщо лист-вимога банку був направлений 23.10.2015, то він може вважатися врученим 31.10.2015 і з цієї дати має починатися відлік тридцятиденного строку передбаченого на добровільне виконання, закінчення якого відповідає даті 01.12.2015, з цієї дати і виникає право примусового стягнення боргу.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п.3.4. Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Виконавчий напис нотаріуса був вчинений 23.11.2015, тобто до закінчення строку визначеного сторонами для добровільного виконання і, відповідно, право кредитора на примусове стягнення не може вважатися таким, що виникло на момент вчинення такого напису.

Питання щодо здійснення повідомлення позичальником місця свого проживання не врегульовані в договорі. З матеріалів справи вбачається, що в ході розгляду справи сторонами була визнана та обставина, що нове місце реєстрації позивача здійснено за адресою предмета іпотеки, яким був забезпечений кредитний договір № 800002784 від 11.12.2007. Відповідач в ході розгляду справи посилався на те, що повідомлення було направлено на дві відомі адреси позичальника, проте нотаріусу були надані дані лише щодо відправлення повідомлення у м. Запоріжжя.

Право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, при цьому законодавством на нотаріуса покладається обов'язок здійснення перевірки безспірності заборгованості, в тому числі і строків коли у кредитора виникло право примусового стягнення боргу. Оскільки ці строки, за умовами договору, залежать від порядку вручення повідомлення, то слід погодитися з висновком суду першої інстанції, про те, що під час вчинення виконавчого напису була порушена процедура повідомлення боржника про проведенняпроцедури стягнення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення.

Враховуючи вищевикладене, колегія судді приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, хоча і є недостатньо вмотивованим, проте відповідає обставинам справи, зібраним доказам, вимогам закону, і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення

Суддя-доповідач:

Судді

Повний текст постанови складений 10.04.2018.