Дата документу 17.04.2018
ЄУ № 420/147/18
Провадження №2/420/263/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року смт. Новопсков

Луганської області

Новопсковський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Проньки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 Какагєлдійовича про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня реєстрації позову та до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2005 року по травень 2012 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та є інвалідом з дитинства. З відповідачем вони сумісно не проживають, шлюб між ними розірвано рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 21.05.2012. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання їх неповнолітньої доньки, вона не працює, так як донька є інвалідом з дитинства та потребує постійного догляду, їй одній важко утримувати дитину у звязку з чим вона змушена звернутися я до суду з даним позовом. Відповідач здоровий, на його утриманні інших дітей немає, тому він в змозі надавати матеріальну допомогу їх спільній дитині.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не предявив, клопотання від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходили.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено що, рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 21.05.2012 у справі №2/1219/7/2012 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 ОСОБА_2 Какагєлдійовичем (а.с.7).

Сторони по справі мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД №046475, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції 19.05.2006, актовий запис №37 (а.с.11).

Малолітня ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, як вбачається з посвідчення серії ААБ №097801, виданого УСЗН Новопсковської районної державної адміністрації 04.12.2006 ОСОБА_1, на отримання соціальної допомоги на дитину - інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Дитина проживає з матірю, що підтверджується довідкою №266, виданою виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 22.01.2018 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 в графі "батько" зазначений відповідач ОСОБА_2 Какагєлдійович.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач здоровий, інших дітей на утриманні не має, відомості про його працевлаштування відсутні.

Згідно з ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду в наказному або в спрощеному позовному провадженні з вимогою про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017. Даним законом внесено зміни до ст. 182 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позов пред'явлено до суду 01.02.2018.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Враховуючи, що позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач відзиву на позов не надав, згідно позовної заяви відповідач є фізично здоровим, інших дітей на утриманні не має, тому має можливість матеріально забезпечувати свою дитину, донька сторін є інвалідом з дитинства, потребує значних витрат на лікування, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 Какагєлдійовича про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 Какагєлдійовича, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_4, НОМЕР_1 від 13.07.2002, останнє відоме місце проживання: кв. Тепличний, 28/13, смт. Новопсков, Луганська область, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою: кв. Тепличний, 28/13, смт. Новопсков, Луганська область, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2018 та до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.В. Пронька