Постанова

Іменем України

5 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 144/686/16-ц

провадження № 61-1403 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго»,

представники позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача -ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 1 серпня 2016 року у складі судді Задорожної Л. І. та ухвали апеляційного суду Вінницької області від 28 листопада 2016 року у складі суддів: Марчука В. С., Жданкіна В. В., Сала Т. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» (далі - ПАТ «Вінницяобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач є споживачем електричної енергії у квартирі АДРЕСА_1, при перевірці приладів обліку електроенергії працівниками ПАТ «Вінницяобленерго» виявлено самовільне підключення до електромережі постачальника та безоблікове споживання електроенергії поза приладами обліку, про що складено відповідний акт та здійснено розрахунок збитків.

Посилаючись на те, що відповідач після отримання претензії протягом наданого йому терміну в добровільному порядку відшкодовувати збитки відмовляється, позивач просив стягнути з ОСОБА_6 вартість не облікованої енергії у сумі 15 021,49 грн.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 1 серпня 2016 року позов ПАТ «Вінницяобленерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Теплицькі електричні мережі» 15 021,49 грн у відшкодування вартості не облікованої електроенергії за актом від 11 лютого 2016 року № 3633. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Теплицькі електричні мережі» 1 378 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заява ОСОБА_6 про відкриття особового рахунку підтверджує, що між сторонами існують договірні відносини. Відповідач не спростував зафіксований електропостачальником факт безоблікового споживання електроенергії поза приладами обліку, що є порушенням Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила). Акт про порушення Правил від 11 лютого 2016 року, від підписання якого відповідач відмовився, є дійсним, оскільки підписаний представниками ПАТ «Вінницяобленерго». Крім того, ОСОБА_6 був присутній на засіданні комісії з розгляду зазначеного акта та ознайомлювався з протоколом засідання комісії.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що між сторонами існують фактичні договірні відносини, обставина безоблікового споживання ОСОБА_6 електроенергії є доведеною та під час розгляду справи не спростована, у такому разі, споживач несе відповідальність за самовільне підключення електропроводки до електромережі поза лічильником.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що договір на постачання електроенергії з ним не укладався, будинок утримує Теплицьке комунальне підприємство «Житлокомунсервіс», з яким у позивача й існують фактичні договірні відносини. Позивачем не доведено, що представники ПАТ «Вінницяобленерго» мають повноваження на проведення перевірки дотримання споживачами послуг Правил, та суди не перевірили наявність таких повноважень. Зазначає, що в акті про порушення Правил незаповнена графа «Перелік струмоприймачів споживача» та не зафіксовані усі необхідні вихідні дані, зокрема, відсутні відомості про силу струму на момент перевірки, про матеріал ввідного кабелю, допустимий тривалий струм ввідних шин, площу перерізу ввідних шин, що ставить під сумнів розрахунок недорахованої електроенергії. ОСОБА_6 вважає недоведеною обставину позаоблікового споживання енергії, а висновки судів такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Заперечення на касаційну скаргу, подані ПАТ «Вінницяобленерго» у березні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, мотивовані тим, що перевірка дотримання вимог Правил проводилась представниками позивача відповідно до закону. Перелічення електроприладів у акті для побутових споживачів не є обов'язковим, оскільки такі вимоги Правил стосується лише споживачів - юридичних осіб. Також зазначає, що факт безоблікового споживання ОСОБА_6 електроенергії зафіксований працівниками ПАТ «Вінницяобленерго» на фото та відеозйомці. Крім того, під час виявлення порушення Правил працівниками ПАТ «Вінницяобленерго» був взятий зразок електричного проводу, яким здійснювалось підключення поза приладами обліку, розрахунок недорахованої електроенергії здійснений за відповідною методикою на підставі акту від 11 лютого 2016 року № 3633, складеного відповідно до вимог Правил. З цих підстав, просить касаційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 січня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки судові рішення, що оскаржуються, ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушенням в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до обʼєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку (підпункт четвертий пункту 48 Правил).

Суди встановили, що дії ОСОБА_6 як споживача електричної енергії, призвели до необлікованого споживання електричної енергії, що постачає ПАТ «Вінницяобленерго» до квартири АДРЕСА_1.

Порушення Правил електропостачальник зафіксував у акті від 11 лютого 2016 року № 3633, що був складений у присутності відповідача.

9 березня 2016 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення Правил в присутності ОСОБА_6 зазначений акт був розглянутий та проведений розрахунок вартості не облікованої електричної енергії за один рік за період з 11 лютого 2015 року по 11 лютого 2016 року. Відповідач з протоколом засідання комісії ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Розрахунок збитків здійснений за добовим обсягом споживання з пропускної спроможності мідного проводу, перерізом 2,5 кв. мм, відповідно до пункту 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 липня 2006 року № 562 (далі - Методика).

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що вимоги позивача про відшкодування збитків, заподіяних споживачем послуг у результаті самовільного підключення до енергомережі електропостачальника підлягають задоволенню у повному обсязі.

Касаційна скарга не містить доводів щодо неправильно встановлених обставин у справі чи спростування розрахунку розміру завданих позивачу збитків.

Доводи касаційної скарги щодо відсутності між сторонами договірних відносин не заслуговують на увагу, оскільки, з огляду на зміст статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», факт відсутності договору про надання послуг електропостачання сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг чи відшкодування збитків, завданих правопорушенням в електроенергетиці. Під час розгляду справи ОСОБА_6 не заперечував, що послуги з постачання електричної енергії до квартири надавались та він користувалася цими послугами без укладення письмового договору.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач не підтвердив повноваження представників ПАТ «Вінницяобленерго» на проведення перевірки є безпідставними, оскільки такі повноваження слідують з обов'язку електропостачальника регулярно здійснювати контрольний огляд та технічну перевірку засобів обліку електричної енергії відповідно до пункту 3.3 Правил.

Посилання ОСОБА_6 на незаповнення належним чином акта про порушення Правил є неприйнятними, оскільки, з огляду на розділу 2 Методики, графа «Перелік струмоприймачів споживачів» заповнюється енергопостачальником лише у разі виявлення порушень зі сторони суб'єктів господарювання, а не побутових споживачів.

Доводи касаційної скарги стосовно необхідності переоцінки доказів та встановлення інших фактичних обставин справи виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 400 ЦПК України.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 1 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Мартєв

В. С. Висоцька

С. П. Штелик