У Х В А Л А

судового засідання

17.04.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Потюк В.М.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Наглій Н.В. щодо винесення постанови від 15.02.2018 року у ВП №49764382 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати дії головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Наглій Н.В. щодо винесення постанови відносно нього від 15.02.2018р. у ВП №49764382 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами неправомірними та зобов'язати останню скасувати оскаржувану постанову як незаконну.

В обґрунтування скарги покликається на те, що в провадженні Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Франківського районного суду м. Львова №2/465/622/15 від 28.12.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 аліментів та додаткових витрат на утримання дітей. 24 лютого 2018 року ним отримано постанову державного виконавця від 15.02.2018р. у ВП №49764382 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Вважає дії державного виконавця незаконними. Зазначає, що на даний час являється власником легкового автомобіля і ст.41 Конституції України гарантує йому право розпоряджатися і користуватися ним, а встановлення державним виконавцем тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами суттєво обмежує таке право, тобто в цьому випадку норма Конституції України порушується. Вказує на те, що на даний час, з метою отримання додаткових доходів (крім пенсії) для погашення боргу із сплати аліментів влаштувався на роботу в якості водія-курьєра. Крім того, являється інвалідом війни 3-ї групи і його захворювання пов'язані з пошкодженнями опорно-рухового апарату. Йому дуже важко пересуватись пішки і він дуже часто використовує для цього власний автотранспорт, отже на його думку встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами суперечить також вимогам ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

Через канцелярію суду головним державним виконавцем Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області Наглій Н.В., дії якої оскаржуються, поступив відзив на скаргу на дії державного виконавця, в якому вона просить визнати правомірними дії по виконавчому провадженні №49764382 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 15.02.2018р.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_1, матеріали цивільної справи №2/465/622/15, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 липня 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року залишено без змін та набрало законної сили, вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/4 від всього обсягу доходів, щомісячно починаючи з 27 червня 2012 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, а також стягнути додаткові витрати на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 27 червня 2012 року.

На виконання рішення суду, 28.12.2015р. Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист у цивільній справі №2/465/622/15.

З матеріалів цивільної справи №2/465/622/15 вбачається, що 06.01.2016р. відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду.

15.02.2018р. головним державним виконавцем Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Наглій Н.В. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Боржника ОСОБА_1

У відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" від 07.12.2017 р. № 2234-VIII, внесеними змінами до ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема щодо заборгованості зі сплати аліментів, статтю 71 частину 9 пункт 2 викладено в такій редакції: за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Разом з тим, даним Законом України доповнено положення про те, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, використання боржником транспортного засобу у зв'язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю.

Скаржником не долучено до матеріалів справи будь - яких доказів, які б свідчили про те, що транспортний засіб є джерелом засобів для існування, чи які б свідчили про те, що він має офіційне працевлаштування з використанням транспортного засобу, власником якого він є.

До матеріалів скарги долучено копію посвідчення серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_1, з якого вбачається, що пред'явник цього посвідчення є інвалідом 3 групи.

Таким чином, приходжу до висновку, що державним виконавцем правомірно та в межах законодавства України винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом. Суд відхиляє твердження скаржника про те, що встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами суперечить вимогам ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

В матеріалах справи міститься звіт Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про здійснені відрахування та виплати відносно ОСОБА_1, з якого вбачається, що станом на 01.04.2018р. заборгованість по аліментам становить 212 143, 69 грн.

Відповідно до ст.18 ЦПК, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як вбачається із матеріалів справи, скарги боржника та відзиву державного виконавця, боржник судове рішення у добровільному порядку не виконує.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, скарги на дії державного виконавця, долучені документи, вважаю, що скарга є необґрунтованою, рішення державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом є правомірним.

У відповідності до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст..ст. 450 - 451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Наглій Н.В. щодо винесення постанови від 15.02.2018 року у ВП №49764382 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Львівської області, через суд, що постановив ухвалу.

Суддя В. Кузь