Справа № 727/3860/16-ц
Провадження № 2/727/372/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді - Семенка О.В.

при секретарі - Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору про внесення змін та доповнень недійсним,-

В с т а н о в и в:

26 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання договору про внесення змін та доповнень недійсним. В позові зазначив, що 26 травня 2008 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №2501/0508/56-005. У забезпечення виконання зобов8язань за даним договором був укладений договір поруки № №2501/0508/56-005-р-2 від 26 травня 2008 року. В подальшому до даного договору був укладений договір про внесення змін та доповнень №6 від 23 травня 2012 року. Крім цього, в цей же день був укладений договір про внесення змін та доповнень №2 від 23 травня 2012 року до договору поруки №2501/0508/56-005-р-2 від 26 травня 2008 року. Зазначав, що не підписував жодного додаткового договору і йому не відомо про підписання ОСОБА_2 будь-яких додатків до кредитної угоди, у звязку з чим просив визнати недійсним договір про внесення змін та доповнень №2 від 23 травня 2012 року до договору поруки №2501/0508/56-005-р-2 від 26 травня 2008 року.

Ухвалою судді від 06 червня 2016 року відкрито провадження за вищезазначеним позовом та призначено до відкритого судового засідання.

Ухвалою суду від 14 лютого 2017 року по справі призначено експертизу, яка була оплачена згідно виставленого рахунку.

Разом з тим, експертиза не була проведена у звязку з відсутністю оригіналів документів періоду 2007-2010 р.

В подальшому ПАТ «Ощадбанк» та ДПІ у м. Чернівці надали відповідні документи, що знімає перешкоди у проведенні експертизи.

В подальшому в судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, оскільки встановлення належності підпису ОСОБА_1 на договорі про внесення змін та доповнень №2 від 23.05.2012р. до договору поруки № 2501/0508/56-005-р-2 від 26.05.2008р. мають значення для справи і підлягають доказуванню.

Ухвалою суду від 14 листопада 2017 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу договору про внесення змін і доповнень №2 до договору поруки № 2501/0508/56-005-р-2 від 26.05.2008р. Провадження по справі було зупинено до надходження висновку експерта.

23 лютого 2018 року до суду надійшло клопотання експерта про неможливість проведення експертизи, у звязку з чим у відповідності до ст. 254 ЦПК України ухвалою від 26 лютого 2018 року провадження у справі поновлено і призначено до судового розгляду на 12 березня 2018 року об 11-00 год.

12 березня 2018 року об 11-00 год. судове засідання не відбулося у звязку з неявкою позивача, від якого надійшла заява про перенесення слухання справи оскільки перебував за межами України, однак доказів в підтвердження своєї неявки суду не надав. В подальшому 28 березня 2018 року судове засідання знову було перенесено у звязку з неявкою позивача, хоча був повідомлений належним чином, відомостей про поважність причини неявки суду не надав.

Судове засідання було призначене на 10 квітня 2018 року об 11-00 год. Позивач в судове засідання знову не зявився, підтверджуючих належних та допустимих доказів причини своєї неявки суду не надав, тому суд визнає неявку позивачів та представника позивачів неповажною.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та представник ПАТ «Дельта банк» не зявилися, будучи повідомленими, заяв, клопотань до суду не надано.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України , відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь - кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Провадження у даній справі було відкрито в порядку Цивільного процесуального кодексу України, що діяв до 15 грудня 2017 року.

У зв'язку з набранням чинності з 15 грудня 2017 року Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України», згідно Перехідних положень цього Кодексу, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15 грудня 2017 року.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вже зазначалося вище, та вбачається з матеріалів справи, в судове засідання, яке призначене на 12 березня 2018 року, 28 березня 20148 року та 10 квітня 2018 року позивач не з'являвся, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи наявні докази, хоча позивач звертався до суду із заявою від 07 березня 2018 року про відкладення слухання справи, але в підтвердження причини неявки суду не надано жодного належного та допустимого доказу, також заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавалися.

Окрім цього слід зазначити, що позивач не позбавлений права на захист своїх прав та інтересів в суді через представника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Як зазначено вище, позивач в судове засідання не з'являвся, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з'являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, яким не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки, відповідно до яких суд міг би з'ясувати поважність причин такої неявки та відсутність заяви про розгляд справи без позивача.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору про внесення змін та доповнень недійсним - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ О.В. Семенко