ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року

м.Суми

Справа №577/4906/17

Номер провадження 22-ц/788/607/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, стягувач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про визнання неправомірною та скасування постанови про опис та арешт автомобіля,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

21 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову про опис та арешт автомобіля марки «JAC», модель HFC1020K, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 27 квітня 2017 року, ухвалену старшим державним виконавцем Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Коротченко Д.С. (далі - Виконавча служба).

Заявник свої вимоги обґрунтовував тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав 01 листопада 2017 року, про що власноруч засвідчив на оригіналі цього виконавчого документа, тому вважав, що 10-денний строк на її оскарження він не пропустив. Також зазначав, що арештований автомобіль є предметом застави, на який може бути звернуто стягнення лише на підставі відповідного судового рішення, яке не ухвалювалось. Крім того, ОСОБА_3 вказував на допущені державним виконавцем порушення при складенні оскаржуваної постанови, а саме: під час вилучення автомобіля були викрадені речі, які перебували в ньому; державним виконавцем було безпідставно залучено в якості понятого його колишню дружину; постанову про арешт автомобіля державний виконавець направив йому простою кореспонденцією, а не рекомендованою; після опису арештований автомобіль мав бути вилучений не раніше п'ятиденного терміну, який державним виконавцем був порушений; сторонам виконавчого провадження не було запропоновано визначити вартість описаного автомобіля; державний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу, оскільки автомобіль більше року перебував у розшуку, чого зроблено не було.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2017 року, яка була залишена без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року, скаргу ОСОБА_1 на дії Виконавчої служби щодо накладення арешту на його автомобіль марки «JAC», модель HFC1020K, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строків звернення до суду та відсутності клопотання про його поновлення. Заявнику було роз'яснено право повторного звернення до суду на загальних підставах.

Скориставшись таким правом, ОСОБА_1 повторно звернувся до суду зі скаргою на дії Виконавчої служби щодо арешту його автомобіля, заявивши одночасно клопотання про поновлення 10-денного строку на подання скарги.

Крім того, 07 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення скарги шляхом покладення зобов'язання на державного виконавця Коротченко Д.С. зняти з реалізації автомобіль марки «JAC», модель HFC1020K, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, яку обґрунтував тим, що після реалізації цього автомобіля за ціною, яка в десять разів менша від ринкової, вирішення судових спорів з приводу оцінки автомобіля, скасування постанови про арешт та визнання дій виконавця неправомірними, а також стосовно проведення розслідування з приводу невідповідності даних про автомобіль свідоцтву про реєстрацію цього транспортного засобу втратять сенс, а невжиття заходів забезпечення скарги може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судових рішень.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року скаргу ОСОБА_1 на дії Виконавчої служби про визнання неправомірною та скасування постанови від 27 квітня 2017 року про опис та арешт автомобіля марки «JAС», модель HFC1020K, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, було залишено без розгляду.

ОСОБА_1 було відмовлено в забезпеченні скарги шляхом зобов'язання державного виконавця зняти з реалізації автомобіль марки «JAС», модель HFC1020K, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

З вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 не погодився і оскаржив її в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, визнати неправомірними дії Виконавчої служби щодо проведення опису та арешту автомобіля марки «JAС», модель HFC1020K, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також визнати неправомірною та скасувати постанову про опис та арешт вказаного автомобіля від 27 квітня 2017 року.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувану постанову державного виконавця він отримав 01 листопада 2017 року, зробивши про це позначку на її оригіналі, після чого 08 листопада 2017 року, тобто, у межах 10-денного строку, він оскаржив постанову державного виконавця до суду, однак, ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2017 року скарга була залишена без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду та відсутності клопотання про його поновлення. Скориставшись правом повторного звернення зі скаргою, заявник, при цьому, просив поновити пропущений строк, що судом першої інстанції фактично було задоволено, так як ухвалою від 24 листопада 2017 року було відкрито провадження у даній справі. Крім того, боржник звертає увагу і на те, що арештований автомобіль є заставним майном, а звернення стягнення на предмет застави здійснюється лише за рішенням суду, яке не ухвалювалось. Також вказує на численні порушення державним виконавцем вимог закону, а саме на те,що в постанові невірно вказаний колір арештованого автомобіля; невірно вказаний інвентарний номер автомобіля, не зафіксовано пробіг, не вказана комплектація автомобіля; при вилученні державним виконавцем транспортного засобу було розбито скло; боржника завчасно не було повідомлено про арешт його майна; вилучення автомобіля відбулось раніше встановленого законом 5-денного строку після арешту цього майна.

Стосовно відмови суду забезпечити скаргу, заявник в апеляційній скарзі вказує на те, що просив забезпечити скаргу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а суд першої інстанції розглянув це питання відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, до того ж, без постановлення ухвали, як окремого процесуального документа.

10 квітня 2018 року на адресу апеляційного суду від Виконавчої служби надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якому вказується на відповідність вимогам закону дій державного виконавця при проведенні опису і арешту належного боржнику автомобіля марки «JAС», модель HFC1020K, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, в якому висловлено прохання залишити ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції за наявними в справі і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, з матеріалів цивільної справи, а також з матеріалів зведеного виконавчого провадження № 54053105 вбачається, що на примусовому виконанні у Конотопській Виконавчій службі перебуває виконавчий лист №2/1807/809/12, виданий 25 липня 2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 221954,50 грн, на підставі якого державним виконавцем 10 серпня 2015 року було відкрито виконавче провадження (арк. 5 матеріалів виконавчого провадження).

В ході примусового виконання державним виконавцем було з'ясовано, що у власності боржника ОСОБА_1 перебуває автомобіль марки «JAС», модель HFC1020K, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який було виявлено за адресою: м. Конотоп, вулиця Кочемазова, 87А.

Постановою старшого державного виконавця Конотопської Виконавчої служби Коротченко Д.С. від 27 квітня 2017 року було описано та накладено арешт на автомобіль марки «JAС», модель HFC1020K, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (арк. 39 матеріалів виконавчого провадження).

ОСОБА_1 при описі і арешті транспортного засобу не був присутнім, проте, була присутня його колишня дружна ОСОБА_4, яка повідомила боржника про проведення виконавчих дій, від якої ніяких письмових зауважень при проведенні виконавчої дії не надходило. Копію постанови про опис і арешт майна ОСОБА_1 отримав 01 листопада 2017 року, про що власноруч вказав на оригіналі цього документа.

Після вилучення автомобіля ОСОБА_1 07 серпня 2017 року особисто ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 48373607, про що зазначено ним на обкладинці матеріалів зведеного виконавчого провадження № 54053105 і того ж дня він надав Виконавчій службі пояснення, в якому вказав, що вилучений у нього автомобіль є заставним майном для забезпечення виконання кредитних зобов'язань (арк. 46 матеріалів виконавчого провадження).

09 серпня 2017 року боржник звернувся до Виконавчої служби зі скаргою, в якій вимагав скасувати арешт автомобіля та повернути його на місце, де він зберігався до вилучення, що вбачається з відповіді на його ім'я від 18 серпня 2017 року № 26820 (арк. 47 матеріалів виконавчого провадження).

31 серпня 2017 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Виконавчої служби з вимогою про скасування арешту його автомобіля (арк. 79-82 матеріалів виконавчого провадження).

18 вересня 2017 року боржник звернувся до Виконавчої служби із заявою про надання йому для ознайомлення матеріалів зведеного виконавчого провадження разом із проведеною оцінкою автомобіля (арк. 112 матеріалів виконавчого провадження), а 18 вересня 2017 року ОСОБА_1 ознайомився зі звітом щодо проведеної незалежної оцінки належного йому автомобіля марки «JAС», 2007 року випуску, що підтверджується вчиненим ним підписом (арк. 84 матеріалів виконавчого провадження).

Крім того, 18 вересня 2017 року ОСОБА_1 повідомив Виконавчу службу про те, що він не згодний з оцінкою арештованого і вилученого у нього автомобіля, а також про те, що він оскаржив оцінку автомобіля у судовому порядку (арк. 120-121 матеріалів виконавчого провадження).

Питання щодо законності проведення оцінки арештованого автомобіля, а також відповідності дій державного виконавця вимогам закону при накладенні арешту на транспортний засіб боржника вже були предметом судового розгляду.

Так, ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2017 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання недійсним звіту про незалежну оцінку арештованого автомобіля марки «JAС», 2007 року випуску, а ухвалою цього ж суду від 27 жовтня 2017 року скарга боржника щодо накладення арешту на вказаний автомобіль була залишена без розгляду.

З викладених вище обставин вбачається, що з моменту винесення державним виконавцем постанови про опис і арешт автомобіля марки «JAС», 2007 року випуску, тобто, з 27 квітня 2017 року і до моменту отримання копії цього виконавчого документа 01 листопада 2017 року ОСОБА_1 вже було відомо не лише про сам факт вилучення у нього арештованого транспортного засобу, але і про документ, на підставі якого державним виконавцем вчинена така процесуальна дія, як опис і арешт рухомого майна.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження 07 серпня 2017 року, а, отже, і з оскаржуваною постановою державного виконавця від 27 квітня 2017 року також, ОСОБА_1 встановленим процесуальним законом правом на оскарження дій державного виконавця у межах 10-денного строку з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав не скористався, поважних причин пропуску цього строку суду не навів.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України (у чинній редакції) скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Такі ж вимоги містились і в ч. 1 ст. 385 ЦПК України у редакції, чинній на момент звернення боржника до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Оскільки зазначений вище 10-денний строк є процесуальним, тому за наявності обґрунтованих і поважних причин суд може поновити цей строк. Водночас, оскільки ЦПК України не містить переліку поважних причин, достатніх для поновлення процесуального строку, тому їх необхідно з'ясовувати у кожному конкретному випадку порушення такого строку.

Зокрема, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що хоча боржник і не отримував до 01 листопада 2017 року оскаржувану ним постанову, проте, про порушення своїх прав був обізнаним і мав реальну можливість за відповідною заявою отримати копію оскаржуваної постанови як при першому ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 07 серпня 2017 року, так і згодом, кожного разу, коли він звертався до державного виконавця з поясненнями, скаргами та заявами.

Таким чином, встановлений процесуальним законом 10-денний строк на оскарження дій державного виконавця Зимовцем Ю.А. був пропущений без поважних причин, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення скарги боржника без розгляду.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що до 01 листопада 2017 року, тобто, до моменту отримання копії оскаржуваної постанови її не було у матеріалах виконавчого провадження, є безпідставними, оскільки не підтверджені відповідними доказами. Зокрема, акт про відсутність в матеріалах виконавчого провадження оскаржуваної постанови державним виконавцем не складався, заяв чи скарг з цього приводу ОСОБА_1 Виконавчій службі не подавав, хоча до 01 листопада 2017 року неодноразово звертався до Виконавчої служби з різних питань, ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження та оцінкою транспортного засобу.

Вирішення питання про забезпечення скарги у обраний ОСОБА_1 спосіб, тобто, шляхом покладення зобов'язання на державного виконавця зняти з реалізації автомобіль марки «JAС», 2007 року випуску, фактично може призвести до зупинення виконавчого провадження, зокрема, до зупинення дій державного виконавця стосовно виконання рішення суду про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного боргу, що не є предметом даного розгляду.

Отже, з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви боржника про забезпечення скарги колегія суддів також погоджується.

Вирішення питання про забезпечення скарги одночасно з розглядом скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця не є тим порушенням процесуального закону, що б мало наслідком скасування правильної по своїй суті ухвали суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

За таких обставин, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно вирішення скарги боржника та вважає, що суд обґрунтовано відмовив у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця та у задоволенні його заяви про забезпечення цієї скарги.

Судом з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому таке судове рішення необхідно залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - С.Г.Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: Т.А.Левченко

О.І.Собина