Провадження № 2/727/193/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці
в складі : головуючого судді Літвінової О.Г.
при секретарі Чорней І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ОСОБА_2 з «Умов та правил надання банківських послуг" та ОСОБА_2 з "Тарифів Банку" додаються до позовної заяви.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_3 керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 ОСОБА_3, на підставі яких Відповідач при укладанні ОСОБА_3 дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 ОСОБА_3.
На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за ОСОБА_3 про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".
Просить: стягнути з відповідача - ОСОБА_1 (дата народження: 05.08.1947) на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК":
В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач та її представник в судове засідання не зявились, надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, просили відмовити у задоволенні позовної заяви на підставах викладених у відзиві на позовну заяву.
У відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223 ЦПК України судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши письмові пояснення сторін, викладених в позовній заяві та у відзиві, письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач обґрунтовує свої вимоги наявністю укладеного між ОСОБА_1 та ним кредитного договору від 21. 04. 2010 р. шляхом підписання анкети-заяви, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становить кредитний договір у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 15 000 грн., по якому виникла заборгованість.
Таким чином, підписавши зазначену анкету-заяву відповідач надала згоду на відкриття депозитного рахунку, а не кредитної картки. Про наведене свідчить і відсутність в графі бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою його розміру.
Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність укладеного між ним та відповідачем саме кредитного договору по якому виникла заборгованість, що виключає можливість застосування в якості способу захисту його прав зобовязальних правовідносин, оскільки будь-яких прав та обовязків по неукладеному договору у сторін не виникає ( п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06. 11. 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляд цивільних справ про визнання правочинів недійсними» ).
Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4 Умов та Правил після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, ОСОБА_3 проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Кредит надається у вигляді кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці Клієнта в порядку та на умовах, визначених даними Умовами та Правилами. Підписання цього ОСОБА_3 є прямим і безумовним згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.
При цьому позивач не обґрунтовує та не надає відповідних доказів щодо прийняття ним рішення про збільшення кредитного ліміту.
В анкеті-заяві зазначено, що вона разом з Умовами та Правилами становить договір про надання банківських послуг. Натомість зазначені Умови не містять підпису. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мала на увазі, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брала на себе зобов'язання зі сплати пені та штрафу в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.
Тим більш, вказані Умови та Правила містять різні види банківських послуг, в тому числі і кредитування за картковим рахунком.
На неможливість стягнення пені та штрафу на підставі заяви-анкети без наявності доказів підписання Умов та Правил стороною в договорі звернув увагу в своїй правовій позиції Верховний Суд України в постановах від 22.03.2017 року по справі №521/8743/14-ц, від 11.03.2015 р..
Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил у разі виникнення прострочених зобов'язань за ОСОБА_3 має право вимагати сплати Клієнтом пені у розмірі, встановленому Тарифами. Пунктом 2.1.1.7.6 передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим ОСОБА_3, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.
Судом встановлено, що оскільки правові наслідки порушення зобов'язання, передбачені ст. 611 ЦК України, які дають право позивачеві на дострокове стягнення суми кредиту, процентів та штрафу пов'язані з певним періодом часу, позивач повинен був викласти та обґрунтувати з посиланням на докази обставини з якого часу відбулось порушення, оскільки наведене має суттєве значення для правильного вирішення спору (розрахунок суми заборгованості, процентів, пені тощо), однак цього позивачем доведено не було.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
На підставі ст.61 Конституції України, ст.ст.526, 546, 549, 611, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13,19, 23,76,81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: О.Г. Літвінова