Номер провадження 2/754/1123/18
Справа №754/9099/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Дмітрієвій А.

за участі: представника позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, 3-тя особа: Дніпровський РВДВС ГТУЮ у м. Києві про визначення розміру аліментів, звільнення від сплати заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2017 р. позивач ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва за позовом до відповідача ОСОБА_5, 3-тя особа: Дніпровський РВДВС ГТУЮ у м. Києві про визначення розміру аліментів, звільнення від сплати заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він (позивач), у червні місяці 2017 року отримав ? пенсійного забезпечення за місяць, у зв'язку з чим на його вимогу про причину зменшення пенсійного призначення йому повідомили працівники пенсійного фонду, що з його пенсії були відраховані суми боргу згідно постанови виконавчої служби. Разом з тим, в порушення чинного законодавства про виконавче провадження та виконавчу службу позивача по справі, про борг, його розмір, причини виникнення, виконавча служба не повідомила. Більш того, копії вказаної постанови виконавча служба йому (позивачу) не надіслала, з нею ніхто не ознайомив та працівники пенсійного фонду не поставили позивача до відома, що вони прийняли рішення про його виконання.

Колишня дружина позивача подала до суду позов про стягнення з нього аліментів, не дивлячись на те, що він сам надавав їй матеріальну допомогу. Судом 06.04.2006 р. з нього стягнули аліменти на утримання доньки в розмір ? частини усіх видів доходів. Лише 25.01.2007 р. шлюб з колишньою дружиною було розірвано.

Згідно виконавчого листа на користь ОСОБА_5 в автоматичному режимі бухгалтерією за місцем служби стягували аліменти з його (позивача) заробітної плати та відправляли переказом колишній дружині, а потім і з матеріального забезпечення, поки він перебував на лікарняному листі з 08.12.2014 р. до 10.06.2015 р.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про те, що з дня прийняття судом рішення про стягнення з нього аліментів на користь колишньої дружини, на утримання дочки, ОСОБА_6, 2002 р.н.,він сплатив 124 тисячі 428,32 гривень(за даними ЦБ РЗ МВС України станом на 10.06.2015 р.). Але ця сума витрачалась не тільки на дочку, а і на його колишню дружину, яка ніколи не працювала і не працює по теперішній час, більш того ніяких матеріальних виплат на доньку не внесла. Він, позивач по справі, жодного разу не відмовлявся від надання їй забезпечення, щомісячно з дня розпаду сім'ї надавав добровільно матеріальну допомогу, у тому числі під час лікування, у зв'язку з тяжким захворюванням. Тому твердження відповідачки, що він після залишення сім'ї не надавав їй допомоги, є вигадкою.

Наказом Міністра внутрішніх справ України №1088 о/с від 10.06.2015 р. позивач по справі був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ, у зв'язку з тяжким захворюванням та встановленням інвалідності 2 групи.

Виконавчий лист з його роботи був повернений до виконавчої служби Святошинського району, у зв'язку з його звільненням.

Першу пенсію, як інвалід II групи, він отримав через 3 місяці після її призначення.

Після його звільнення та визнання інвалідом стан здоров'я позивача значно погіршувався. Це стало підставою для визнання його 13.09.2016 р. інвалідом 1 групи. Майже весь вказаний час позивач проводив у лікарні, у нього не було змоги взагалі цікавитися де знаходиться виконавчий лист, більш того грошей не вистачало навіть на ліки. Лікування потребувало дороговартістних обстежень, оперативних втручань та доровартісних медпрепаратів.

За станом здоров'я, а також маючи маленьку доньку від другого шлюбу, матеріальний стан не дає позивачу можливості не тільки лікуватися, а й надавати допомогу близьким.

Виконавча служба жодного разу не направила йому листа про те, що в них знаходиться виконавчий лист без виконання і не поставила до відома про причини бездіяльності виконавців. Більш того, у виконавчому провадженні немає жодних даних, чому виконавчий лист своєчасно не був спрямований до пенсійного фонду для виконання, як не має в ньому жодних супровідних.

За халатністю виконавчої служби лист знаходився без виконання майже рік, і лише 12.05.2017 р. державний виконавець Гевел О. О. виніс постанову про звернення стягнення по сплаті аліментів на пенсію позивача, зазначивши у постанові ще й про збільшення розміру стягнення до 50% пенсії, у зв'язку з нібито виникненню заборгованістю. В матеріалах виконавчої справи відсутній розрахунок боргу, йому ні копії постанови, ні даних про розрахунок боргу не були надані, у зв'язку з чим він не зміг їх оскаржити. Наголосив, що якщо вважати, що борг і виник, у постанові зазначена заборгованість, яка не відповідає дійсності, крім цього вона стосується іншого стягувача, сума вказана також іншого виконавчого листа.

Вирішуючи питання з примусового виконанням рішення суду державним виконавцем у постанові взагалі зазначена сума заборгованості на користь стягувачки, датована станом на 01.01.2015р., але є довідка з місця роботи боржника (позивача) про відрахування аліментів на користь стягувача (відповідача) до 10.06.2015 р. та є відмітка у додатку до виконавчого листа, що за місцем роботи останнє відрахування було за червень місяць 2015 року, тому постанова про стягнення аліментів в розмірі 50 % пенсії є не тільки безпідставною, але й незаконною.

Він, позивач по справі, є інвалідом І групи, за висновком лікарської комісії та у дійсності потребую стороннього догляду, оскільки, у результаті хвороби набув обмежену (третю) ступінь спілкування, втратив працездатність, має другу ступінь обмеження до контролю за своєю поведінкою, до самообслуговування , до пересування та орієнтації.

Крім цього, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у нього в цивільному шлюбі народилась донька ОСОБА_8, яку він (позивач) теж зобов'язаний виховувати та матеріально забезпечувати.

В обґрунтування позову, посилається на ст. 197 СК України відповідно до якої за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла, у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Так, існуюча заборгованість зі сплати аліментів виникла, у зв'язку з його (позивача )тяжкою хворобою, що призвела до інвалідності І групи та серйозних обмежень щодо пересування, орієнтації, самообслуговування та спілкування, а також з вини працівників державних органів влади. Зазначив, що за станом здоров'я, тяжкої хвороби потребує стороннього догляду, постійного супроводження та лікування, з доходів має лише пенсію

Крім того, ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги наявність у нього (позивача) на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також те, що він є інвалідом І групи і потребує стороннього догляду та постійного підтримання організму медичними засобами, потребує систематичного лікування, тому має право ставити перед судом питання щодо необхідності зміни розміру аліментів на користь відповідача, для утримання доньки, ОСОБА_6, 2002 року народження, що був визначений за рішенням Деснянського районного суду від 06.04.2006 року. Більш того, враховуючи погіршення стану його здоров'я, зміну матеріального і сімейного стану, згідно ч.1 ст. 192 СК України, внаслідок чого, необхідним є визначення нового розміру аліментів на ОСОБА_6, 2002 року народження, на рівні мінімального, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за п.2 ст.182 СК України. Якщо залишити раніше призначений розмір аліментів в розмірі 1/ 4 частини усіх видів доходу, то відрахування Управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві будуть проводитись і з допомоги на утриманця інвалідом І групи, непрацездатну дитину віком до 18 років, дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, з урахуванням уточнень позовних вимог, позивач просить суд: згідно ч.2 ст.197 СК України, повністю звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь відповідача та змінити розмір аліментів на користь відповідача на утримання ОСОБА_6, 2002 року народження, на рівні мінімального, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за п.2 ст.182 СК України до досягнення повноліття.

Ухвалою деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, вважають їх законними і обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві.

Додатково представник позивача ОСОБА_1 наголосила, що наразі позивач є інвалідом 1 групи, постійно потребує сторонньої допомоги, позбавлений можливості працювати, крім того має на утриманні малолітню доньку від другого шлюбу, яку також необхідно матеріально утримувати, а у зв'язку з хворобою позбавлений можливості працювати. Пенсію, яку позивач отримує як інвалід 1 групи, ледве вистачає на придбання ліків. В судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала повністю та заперечила проти задоволення позову через його безпідставність та подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.04.2006 р. з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, в розмірі ? частини усіх видів доходу, починаючи з 03.03.2006 р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог чинного законодавства, а саме ст. 183 СК України ? доходу є мінімальним розміром аліментів на одну дитину, що стягується у частці від доходу. Позивач фактично просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму, проте згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Також за заявою одержувача, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, СК України надає виключне право одержувача аліментів обирати спосіб стягнення аліментів: у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач заперечує проти зміни способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду у розмірі ? частини від усіх видів доходу, на суму у розмір 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то позовні вимоги позивача у цій частині не підлягають задоволенню.

Представник відповідача, в поданому відзиві зазначила, що при розгляді питання щодо зменшення розміру аліментів, потрібно враховувати не тільки стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, але й стан здоров'я та матеріальне становище одержувача аліментів, а також потреби дитини для забезпечення її гармонійного розвитку. Звернула увагу суду на наступні обставини.

Так, 08.08.2008 р. відповідач повторно одружилась і змінила прізвище з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5». ІНФОРМАЦІЯ_8. у відповідача народилася друга дитина ОСОБА_10, яка також потребує утримання. При цьому ОСОБА_6 на яку стягуються аліменти, навчається у Київському державному коледжі туризму та готельного господарства, що підтверджується договором №09-ТОд/9, згідно якого вартість навчання становить 48 750,00 грн., з яких вже сплачено 10275,00 грн. Крім витрат на оплату навчання, донька сторін потребує коштів на учбові матеріали, посібники, канцелярські товари та щоденні кошти на проїзд і харчування. В той же час, відповідач за станом здоров'я і необхідністю догляду за другою донькою не працює з 01.11.2015 р., а тому не має доходів. Таким чином, оскільки аліменти у частці від доходу визначенні у мінімальному розмірі, а відповідач не має інших доходів за станом здоров'я, дитина потребує значних витрат, у зв'язку з навчанням у коледжі, а на утриманні у відповідача перебуває ще одна малолітня дитина, то вважає, що розмір аліментів не підлягає зменшенню.

Щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами, представник відповідача зазначила, що оскільки заборгованість за аліментами виникла до початку захворювання позивача, що в подальшому мало тяжку форму, то останній не може бути звільнений від сплати цієї заборгованості. Наголосила, що позивача звільнено 10.06.2015 р., отже у період, коли виникла заборгованість за аліментами позивач працював і отримував заробітну плату, а тому мав змогу виплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі визначному судом. Крім того, позивачу при звільненні зі служби через хворобу, виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 44 606,25 грн.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, оскільки обставини на які посилається позивач у своєму позові на думку представника відповідача є необґрунтованими.

Представник 3-ї особи - Дніпровський РВДВС ГТУЮ у м. Києві до судового засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомляв.

Заслухавши пояснення учасників справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком є ОСОБА_4, мати ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління у м. Києві, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 01.03.2002 р. зроблено відповідний актовий запис №416 (а.с.13).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.04.2006 р. стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частини усіх видів доходу, починаючи з 03.03.2006 р. до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 16.04.2016 р. (а.с.7).

10.04.2006 р. Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-2120.

У відповідності до свідоцтва про розлучення серії НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 розірвано 25.01.2007 р., складено відповідний актовий запис № 87 (а.с.14).

Як встановлено у судовому засіданні, у позивача від другого шлюбу з ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 р., що підтверджується свідоцтвом по народження серії НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1032 від 11.04.2012 р. (а.с.15).

08.08.2008 р. відповідач ОСОБА_5, зареєструвала шлюб з ОСОБА_12, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_4, виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї (а.с.76).

У другому шлюбі у відповідача народилась малолітня донька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1612 (а.а.77).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №42 від 14.04.2015 р. госпітальна військово-лікарська комісія ЦГ МВС України за розпорядженням начальника відділу кадрів та правової роботи ЦБРЗ МВС України здійснила медичний огляд позивача ОСОБА_4. Діагноз і постанова військово-лікарської комісії про причинний зв'язок захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва): внутрішньомозкова пухлина лівої задньо-лобно-тмяно-скороневої ділянки (олігоденндрогліома (GRII) 9450/03 (за даними СТБ №6/15 від 24.02.2015 р.), стан після радіотерапії (02.03.2015-06.03.2015 р.) у вигляді органічного ураження головного мозку вторинного епісиндрому з нечастими генералізованими судомними приступами (08.12.2014 р. 19.02.2015 р.), правобічної пірамідної недостатності, органічного розладу особистості (ЛОБНО СИНДРОМ). Стеатогепатоз. Дисфункція жовчного міхура. Хронічний панкреатит, латентний перебіг без порушення функції підшлункової залози. Ожиріння ІІ-ІІІ ст. Порушення толерантності до вуглеводів. Гіпердисліпідемія. СКХ. Конкремент лівої нирки. Ангіопатія сітківки за змішаним типом обох очей з перевагою венозного компонента. Захворювання пов'язане з проходження служби в органах внутрішніх справ. Постанова Військово-лікарської комісії ЦГ МВС України про придатність до військової служби на підставі ст. 8а 14б, 55в, 60г графи ІІІ Наказу МВС України № 85 від 2001 р. - ОСОБА_4 непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку (а.с.16).

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 10.06.2015 р. №1088/о/с майора міліції ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п.65 «б» (через хворобу) (а.с.17).

Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0079849 від 22.07.2015 р. огляд первинний, ОСОБА_4 встановлено другу групу інвалідності з 20.07.2015 р., зах. так пов'язане з проходженням служби в ОВС. Діагноз МСЕК внутрішньо мозкова пухлина задньої лобної тім'яної скроневої ділянки (а.с.18).

Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серії АВ №0643111, 09.09.2016 р. ОСОБА_4 проведено повторний огляд, група інвалідності І Б з 01.08.2016 р., потребує сторонньої допомоги (а.с.19).

Відповідно виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки, серії АВ №0643111 від 09.09.2016 р. огляд повторний, ОСОБА_4, група І Б інвалідності з 01.08.2016 р., пов'язана з проходженням служби в ОВС. Діагноз МСЕК внутрішньо мозкова пухлина задньої лобної тім'яної скроневої ділянки (а.с.20).

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №453 від 13.09.2016 р. ОСОБА_4 встановлено ступінь обмеження життєдіяльності, а саме: до самообслуговування, до пересування, до орієнтації, до спілкування, до контролю своєї поведінкою, до трудової діяльності (а.с.21).

01.11.2016 р. позивач ОСОБА_4 видано пенсійне посвідчення НОМЕР_6, серії НОМЕР_7 вид пенсії по інвалідності І гр. інвалід армії.

У відповідності до довідок МВС №14/3056, №14/3056 від 03.07.2017 р., видані позивачу в тому, що він перебуває на обліку Головному управлінні ПФУ в м. Києві і отримує пенсію по інвалідності (а.с23).

Крім того, судом було витребувано належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №52825057 з примусового виконання виконавчого документа №2-2120/2006 від 10.04.2006 р. виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_6, 03.03.2006 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Оглянувши матеріали виконавчого провадження №528250577, судом встановлено наступне.

13.11.2015 р. головним бухгалтером Белих С.І., Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України, повернуто на адресу Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києва постанову державного виконавця та виконавчий лист №753/1381/14 від 19.03.2014 р., виданого Деснянським районним судом м. Києва, у зв'язку зі звільненням ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ з 10.06.2015 р. (а.с.99).

20.11.2015 р. старшим державним виконавцем Пилипчуком Костянтином Ростиславовичем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2120 виданого 06.04.2006 р. Деснянським районним судом м. Києва. Встановлено, що виконавчий документ надійшов до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві за місцем роботи боржника. Згідно повідомлення Центральної бази ресурсного забезпечення боржник звільнився 10.06.2015 р. Борг станом на 10.06.2015 р. - відсутній. Виконавчий лист підлягає направленню за належністю за місцем проживання боржника, вказаному у виконавчому документі. Постановлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2120 виданий 06.04.2006 р. закінчити. (а.с.134).

23.12.2015 р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Рудьковською Оленою Сергієвою, розглянувши заяву про примусове виконання виконавчого листа №2-2120/06 виданого 10.04.2006 р. Деснянським районним судом м. Києва, відмовлено у відкритті виконавчого провадження, у зв'язку з відсутністю довідки-розрахунку заборгованості по аліментах. Постановлено відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2120/06 виданого 10.04.2006 р. (а.с.100-101).

04.11.2016 р. відповідач ОСОБА_5, звернулась до Дніпровського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з заявою про прийняття виконавчого листа №2-2120 до примусового виконання (а.с.93).

07.11.2016 р. державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел Оленою Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2120/2006 виданого 10.04.2016 р.(ВП №52825057) (а.с.104-105).

12.05.2017 р. державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел Оленою Олегівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2120/2006, виданого 10.04.2006 р. Деснянським районним судом м. Києва. Постановлено проводити стягнення з усіх видів заробітку, доходу, що належить до виплати боржнику, після відрахування податків проводити утримання в розмір 50% до повного стягнення заборгованості. Заборгованість саном на 01.01.2015 р. становить 15452,92 грн. З 01.01.2015 р. заборгованість нараховувати з фактичного доходу боржника. Після відрахування заборгованості проводити стягнення аліментів у розмірі ? частини щомісячно з отриманої пенсії боржником до досягнення дитиною повноліття. (а.с110-111).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.12.2017 року ОСОБА_4 29.02.2016 року було зроблено операцію, наслідком якої є часткове видалення внутрішньо-мозкової пухлини у вигляді органічного ураження головного мозку з органічним розладом особистості (лобний синдром), сенсорно-моторної афазії. Разом з тим, стан здоров'я ОСОБА_4 з травня 2017 року значно погіршився, був супроводжений епілептичними нападами з втратою свідомості. На час складання виписки, стан ОСОБА_4 середньої важкості, постійна судомна готовність, перебуває на підтримуючій гормонотерапії.

Згідно Довідки Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.01.2018 р. №158, виданої пенсіонеру ОСОБА_4, в тому, що він перебуває на обліку Головного управління ПФУ в м. Києві і отримує пенсію по інвалідності з яко проводяться утримання аліментів згідно постанови державного виконавця від 12.05.2017 р. В №52825057 на користь ОСОБА_5. Загальний борг по аліментах станом на 01.06.2017 р. становить 40794,47 грн.(з 11.06.2015 по 31.05.2017 - 2534155 грн. та по постанові станом на 01.01.2015 в сумі 15 452,92 грн.) (а.с172).

Згідно довідки вбачається, що в період:

-з червня 2017 року по вересень 2017 року розмір пенсії позивача становив -4892,09 грн., розмір відрахувань за вказаний період на загальну суму 2446,05 грн. у тому числі 1210,52 грн. поточн. аліменти + 1235,53 борг.;

-з жовтня 2017 року по січень 2018 р. розмір пенсії позивача становив -4962,09 грн., розмір відрахувань за вказаний період на загальну суму 2431,42 грн. у тому числі 1228,02 грн. поточн. аліменти + 1203,40 борг.

Загальна сума пенсії за період з 01.06.2017 р. по 31.01.2018 р. складає 39416,72, з якої розмір відрахування склав 19609,14 грн. в тому числі 9736,66 поточ. Аліменти + 9872,48 борг.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.02.2018 р. визнано неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. щодо розрахунку заборгованості ОСОБА_4 станом на 01.01.2015 р. у розмірі 15452, 92 грн. Скасовано постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. від 12.05.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 52825057 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50 % від доходів до повного стягнення. Зобов'язано державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. належно обчислити суму заборгованості за виконавчим листом № 2-2120/2006, виданим 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва, станом на 10.06.2015 року. Зобов'язано державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. надати боржнику або представнику боржника копію розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 2-2120/2006, виданим 10.04.2006 року Деснянським районним судом м. Києва.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам починаючи з 10.06.2015 р. по 01.04.2018 р., виданої головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міст Києва Головного управління юстиції у м. Києві, вбачається, що згідно з виконавчим листом №2-2120/2006 від 10.04.2006 р., видний Деснянським районним судом м. Києва стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини всіх видів доходу, починаючи з 03.03.2006 року до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість станом на 10.06.2015 р. відсутня. Загальна заборгованість ОСОБА_4, згідно з виконавчим листом №2-2120/2006 від 10.04.2006 р., виданий Деснянським районним судом м. Києва станом на 01.04.2018 р. становить 73928,49 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.04.2006 р. стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частини усіх видів доходу починаючи з 03.03.2006 р. до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З аналізу даної норми слідує, що зміна саме способу виконання судового рішення про стягнення аліментів, а не розміру аліментів, передбачена законом лише за позовом одержувача аліментів, а не платника аліментів.

В силу ст. 182 Сімейного кодексу України,при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України,).

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часточкове задоволення вимоги позивача щодо зміни розміру аліментів, які підлягають сплаті на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та доцільність стягнення з позивача ОСОБА_4 аліменти в частковому відношенні, а саме в розмірі по 1/16 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В силу вимог ст. 182 Сімейного кодексу України,при визначенні розміру аліментів суд враховував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, тощо.

Позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, позивачем надано достатньо доказів, , які підтверджують виникнення обставин, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України, що унеможливлює сплату аліментів у розмірі визначеному рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.04.2006 р.

У відповідності до ст.194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 СК України - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Судом об'єктивно встановлено що позивач ОСОБА_4, є інвалідом І групи 01.08.2016 р., хворіє на тяжку хворобу - внутрішньомозкова пухлина лівої задньо-лобно-тмяно-скороневої ділянки (олігоденндрогліома (GRII) 9450/03 (за даними СТБ №6/15 від 24.02.2015 р.), стан після радіотерапії (02.03.2015-06.03.2015 р.) у вигляді органічного ураження головного мозку вторинного епісиндрому з нечастими генералізованими судомними приступами (08.12.2014 р. 19.02.2015 р.), правобічної пірамідної недостатності, органічного розладу особистості (ЛОБНО СИНДРОМ). Стеатогепатоз. Дисфункція жовчного міхура. Хронічний панкреатит, латентний перебіг без порушення функції підшлункової залози. Ожиріння ІІ-ІІІ ст. Порушення толерантності до вуглеводів. Гіпердисліпідемія. СКХ. Конкремент лівої нирки. Ангіопатія сітківки за змішаним типом обох очей з перевагою венозного компонента. Потребує сторонньої допомоги, у результаті хвороби набув обмежену (третю) ступінь спілкування, втратив працездатність, має другу ступінь обмеження до контролю за своєю поведінкою, до самообслуговування, до пересування та орієнтації.

Також судом встановлено, що позивач добросовісно сплачував аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, заборгованість по сплаті аліментів виникла, у зв'язку з тяжкою хворобою позивача, що позбавила можливості позивача сплачувати аліменти.

Дана обставина є суттєвою і такою, що має істотне значення, тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментам в сумі 73928 грн. 49 коп.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст.ст.180-183,192, 197 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6) від заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-2120/2006 від 10 квітня 2006 року, виданим Деснянським районним судом міста Києва про стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 в сумі 73928 гривень 49 копійок.

Зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Деснянським районним судом міста Києва 06 квітня 2006 року та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/16 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя