У Х В А Л А

5 квітня 2018 року

м. Київ

справа №641/1501/17-ц

провадження № 61- 15248ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Комінтернівського районного м. Харкова від 6 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 4 грудня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Комінтернівського районного м. Харкова від 6 червня 2017 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_2, суму боргу за договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 вересня 2007 року в розмірі 34 521,54 доларів США; пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 155 613,79 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі - 16408,97 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 4 грудня 2017 року змінено рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відносно ОСОБА_2 Позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором кредиту № 0 від 26 вересня 2007 року:- по тілу кредиту - 13619 доларів 40 центів США; - по процентах - 1870, 07 дол. США;-пеню - 73276, 28 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість: по тілу кредиту - 11951, 31 дол. США; по процентах - 7080, 76 дол. США; пеню - 82337,51 грн.

Відповідно до пункту 14 розділу XIIIПерехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

24 лютого 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, подала касаційну скаргу на рішення Комінтернівського районного м. Харкова від 6 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 4 грудня 2017 року, з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 325 ЦПК України 2004 року, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи може поновити цей строк.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 порушує питання про поновлення цього строку, посилаючись на те, копію рішення Апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2017 року не було направлено ні йому, ні його представнику, з повним текстом рішення Апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2017 року ознайомився лише 23 лютого 2018 року на сайті «Судова влада», вказаний факт підтверджується відповідною відміткою на судовому рішенні з даного інтернт-ресурсу.

Проте, касаційна скарга не містить посилань на відсутність ОСОБА_2 та його представника в судовому засіданні.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки не надано доказів на підтвердження наведених обставин та, що судом було порушено порядок ухвалення рішень відповідно до статті 209 ЦПК України 2004 року та порядок видачі копії судового рішення, особам, які брали участь у справі, передбачений статтею 222 ЦПК України 2004 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати наведені ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, підстави для пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Комінтернівського районного м. Харкова від 6 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 4 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 21 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько