Ухвала

Іменем України

11 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 583/1505/15-ц

провадження № 61-2867св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач);

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Охтирська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4,

треті особи: ОСОБА_5, Староіванівська сільська рада Охтирського району Сумської області, завідувач Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай Валерій Вікторович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 квітня 2016 року у складі судді Мовчан Н. В., рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 квітня 2016 року у складі судді Мовчан Н. В. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 21 червня 2016 року у складі колегії суддів: Околота Г. М., Левченко Т. А., Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Охтирської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Староіванівська сільська рада Охтирського району Сумської області, завідувач Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В. В., про визнання недійсним нотаріального акта.

Позовну заяву мотивовано тим, що після смерті її батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, приватним нотаріусом Зіньковським І. М. 29 листопада 2013 року була відкрита спадкова справа. На момент відкриття спадкової справи нотаріусом була здійснена перевірка наявності в державному спадковому реєстрі відомостей про складені померлим заповіти або спадкові договори та за результатами перевірки було встановлено, що померлий ОСОБА_7 заповітів або спадкових договорів не укладав.

Однак пізніше з'ясувалося, що 17 лютого 2012 року від імені її батька ОСОБА_7 був складений заповіт, яким він на випадок своєї смерті заповів усе своє майно своєму синові ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Цей заповіт був посвідчений секретарем Староіванівської сільської ради ОСОБА_2

04 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Охтирської державної районної нотаріальної контори, яка не є реєстратором для органів місцевого самоврядування, із власноручно складеною заявою про державну реєстрацію у спадковому реєстрі посвідченого ним 17 лютого 2012 року заповіту. На підставі цієї заяви державний нотаріус Воропай В. В. незаконно вніс до спадкового реєстру нікчемний на момент відкриття спадщини заповіт.

Позивач вважає, що незаконні дії відповідача ОСОБА_2 призвели до того, що Охтирська районна державна нотаріальна контора як неуповноважений орган, незаконно внесла нікчемний на момент смерті заповідача заповіт до спадкового реєстру.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила визнати недійсним нотаріальний акт щодо державної реєстрації у спадковому реєстрі заповітів та спадкових договорів від 04 грудня 2013 року за реєстраційним № 55422818 у реєстрі.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 квітня 2016 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Охтирської районної державної нотаріальної контори про визнання недійсним нотаріального акта закрито.

Закриваючи провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України, в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Охтирської районної державної нотаріальної контори про визнання недійсним нотаріального акта, суд першої інстанції виходив з того, що є рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем неправильно визначено спосіб захисту своїх прав та не доведено порушення її прав при реєстрації заповіту у спадковому реєстрі заповітів.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 червня 2016 року ухвала Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 квітня 2016 року та рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 квітня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Охтирської районної державної нотаріальної контори про визнання недійсним нотаріального акта, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач вже зверталася до суду із зазначеними вимогами у цивільній справі № 588/292/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Охтирської районної державної нотаріальної контори про визнання незаконними та неправомірними нотаріальні дії та про зобов'язання вчинити дії, ці вимоги були предметом судового розгляду і рішенням Охтирського міськрайоного суду Сумської області від 04 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 23 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Також суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції про те, що обраний позивачем ОСОБА_1 спосіб захистити її право на спадкування за законом без визнання заповіту недійсним не можливо, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

11 липня 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що її батько ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за життя заповітів або спадкових договорів не укладав. Крім того, суди дійшли помилкового висновку про те, що позивачем неправильно визначено спосіб захисту своїх прав.

Також, закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Охтирської районної державної нотаріальної контори про визнання недійсним нотаріального акта, суди дійшли помилкового висновку про те, що є рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У лютому 2017 року ОСОБА_1подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заяву про відмову від касаційної скарги.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

19 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

При цьому заявнику роз'яснюється, що відповідно до частини п'ятої статті 398 ЦПК України у разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Керуючись статтею 398 ЦПК України, статтею 330 ЦПК України 2004 року, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Прийняти відмову від касаційної скарги та закрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Охтирської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Староіванівська сільська рада Охтирського району Сумської області, завідувач Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай Валерій Вікторович, про визнання недійсним нотаріального акта, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 квітня 2016 року, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 21 червня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк