Єдиний унікальний номер 185/905/16-ц Номер провадження 22-ц/775/323/2018
Єдиний унікальний номер 185/905/16-ц Головуючий у 1 інстанції Пирогова Л.В.
Номер провадження 22-ц/775/323/2018 Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Азевича В.Б., Тимченко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.Л.

представників відповідачів Чабаненко О.М., Стрижової О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 в приміщенні суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 185/905/16-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Південкомбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмед-трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_5 ,

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 21 лютого 2017 року, ухвалене в приміщенні суду в місті Селидове Донецької області о 15-10 годин, повний текст судового рішення виготовлений 23 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що між ТОВ «Дніпрометпостач» та ПАТ «КБ «Південкомбанк» укладений договір надання відкличної відповідальної кредитної лінії №120К-13Ю, за яким ТОВ «Дніпрометпостач» відкрито кредитну лінію з лімітом в сумі 8000000 грн. на поновлення обігових коштів за умови щомісячної сплати за користування кредитними коштами 23,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язання, між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки №1203-13Ю. 30 серпня 2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-Трейд» укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року. 20 березня 2015 року між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року. Посилаючись на те, що договори відступлення права вимоги є фіктивними, оскільки не виконано умови цих договорів, фактично не перераховано кошти, не передано оригінали договорів про відкликання права вимоги, договір іпотеки, виписки з особових рахунків, на яких обліковується кредит та проценти, просив визнати спірні договори недійсними.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати недійсним договір від 30 серпня 2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-Трейд» про відступлення права вимоги за Договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року, та визнати недійсним договір від 20 березня 2015 року між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» про відступлення права вимоги за Договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21 лютого 2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ КБ «Південкомбанк», ТОВ «Трансмед-трейд», ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_5, просив рішення скасувати, винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на положення ст. 517 ЦК України, за якою первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. В судових засіданнях було встановлено, що відповідач не має оригіналу договору іпотеки, не отримував його у первісного кредитора, як не отримував і кредитний договір і докази наявності заборгованості; відповідачами не надано жодного доказу того, що первісний кредитор отримав грошові кошти за договором відступлення права вимоги. Підтвердженням виконання сторонами вимог чинного законодавства мають бути первинні бухгалтерські документи, які свідчать про виконання робіт та послуг, меморіальні ордери (банківські виписки), які мають свідчити про оплату грошових коштів за договором. Жоден із зазначених вище документів в судовому засіданні не були надані, не були оглянуті судом та не було надано належної оцінки. Вважає, договори фіктивними, оскільки всі докази у матеріалах справи свідчать про те, що договори не були виконані жодним чином.

ПАТ КБ «Південкомбанк» надало відзив на апеляційну скаргу, в якій просили апеляцію позивача залишити без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки рішення є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам цивільного законодавства. Вважають, що всі обставини підтверджуються належними доказами, які наявні в матеріалах судової справи та описані в рішенні суду, а саме: позивачем було надано до Селидівського міського суду копію договору від 30 серпня 2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-Трейд» про відступлення права вимоги за договором про надання відкличної кредитної лінії № №120К-13Ю від 14 березня 2011 року. ТОВ «Трансмет-Трейд» здійснило перерахування коштів ПАТ КБ «Південкомбанк» у розмірі 15223276,00грн. що підтверджується рахунком № 2600.8.028209.001 від 30 серпня 2012 року, надано акти приймання-передачі від 30 серпня 2013 року та від 20 березня 2015 року, що підтверджують передачу договору про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року, разом з виписками з особових рахунків, від ПАТ КБ «Південкомбанк» до ТОВ «Трансмед-Трейд», та подальше передання цих документів від ТОВ «Трансмед-Трейд» до ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти». Також, згідно гарантійного листа від 20 березня 2015 року, ТОВ «Трансмет-трейд» повідомило ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», що оригінал кредитного договору та договорів, що його забезпечують, зокрема договір про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року територіально знаходиться у місті Донецьку, тобто населеному пункті, де здійснювалась антитерористична операція, а тому на час підписання угоди не можуть бути передані.

ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» надало відзив на апеляційну скаргу, в якій просили апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Відповідач 2 отримав оригінал Договору про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року , а також виписки з особових рахунків на яких обліковується (обліковувався) кредит та проценти. Це підтверджується додатком № 1 до такого договору переуступки, де зазначено, що передається оригінал кредитного договору (копія додатка знаходиться в матеріалах справи). Згідно додатку № 1 до вищезазначеного договору відступлення права вимоги, Відповідачем 3 прийнято копію Договору про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року. Згідно гарантійного листа Відповідача 2 від 20 березня 2015 року, повідомлено Відповідача 3, що оригінал кредитного договору та договорів, що його забезпечують, знаходяться на території міста Донецьк. Порядок та строки розрахунків за Договорами відступлення прав вимоги стосуються лише безпосередньо сторін таких договорів. Розрахунки за договорами відступлення прав вимоги були проведені сторонами за такими договорами в повному обсязі, що підтверджується банківською випискою по рахунку Відповідач 2 та актом взаємозаліку однорідних зустрічних вимог між Відповідачем 2 та Відповідачем 3 (копії відповідних документів знаходяться в матеріалах цивільної справи), таким чином сторони виконали свої зобов'язання по розрахункам за договором про відступлення прав вимоги. Аапелянт не є стороною по договорам відступлення прав вимоги , укладення яких жодним чином не порушує права позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» та ТОВ «Трансмед-трейд» Чабаненко О.М. та представник ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» Стрижова О.Р. заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи до суду не з`явились.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та представник відповідача ПАТ КБ «Південкомбанк» надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Указом Президента "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" від 29 грудня 2017 року № 452/2017 ліквідовано апеляційний суд Донецької області, утворено Донецький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, з місцезнаходженням у містах Бахмуті, Донецьку і Маріуполі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8 п.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

На підставі п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-УІІІ від 3 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що 12 березня 2011 року між ТОВ «Дніпрометпостач» та ПАТ «КБ «Південкомбанк» укладено договір надання відкличної відповідальної кредитної лінії №120К-13Ю, згідно умов якого ТОВ «Дніпрометпостач» відкрито кредитну лінію з лімітом в сумі 8000000 грн. на поновлення обігових коштів строком до 12 березня 2012 року за умови щомісячної сплати за користування кредитними коштами 23,5 % річних, щомісячної комісії за управління кредитної лінією у розмірі 0,01 % річних, щоденної комісії за невибраний ліміт кредитування у розмірі 0,01 % річних від невибраного ліміту кредитної лінії.

У забезпечення виконання зобовязання, між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки №1203-13Ю від 14 березня 2011 року.

30 серпня 2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-Трейд» укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року, відповідно до п.п. 1.5 якого ТОВ «Трансмет-Трейд» отримала оригінали договору про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року, а також виписки з особових рахунків на яких обліковується кредит та проценти.

20 березня 2015 року між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року, згідно якого ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» отримало оригінали договору про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14 березня 2011 року, договору іпотеки, а також виписки з особових рахунків на яких обліковується кредит та проценти.

Відмовляючи у задоволені позову суд виходив з того, що твердження позивача з приводу фактичного не виконання умов договору, не перерахування кошти, не передання оригіналів договорів про відкликання права вимоги, договору іпотеки, та виписок з особових рахунків, на яких обліковується кредит та проценти є безпідставними, позивачем не доведено наявності підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним або нікчемним, не встановлено таких і судом, доводи про те, що оспорюваний правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, не знайшли підтвердження дослідженими судом доказами.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини).

Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані).

Оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним.

Згідно зі ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

За змістом пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків.

Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Звертаючись до суду з даним позовом (т.1 арк..спр.4-8) позивач посилався на те, що фактично грошові кошти перераховані не були, оригінали документів не передавались, тобто укладені договори не були направлені на настання реальних наслідків.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2013 року підписано акт приймання-передачі документів на підтвердження права вимоги між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-трейд» (т.1 арк.спр.207), 20 березня 2015 року складено акт приймання-передачі документів на підтвердження права вимоги між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» (т.1 арк.спр.206), а 31 березня 2015 року складено акт взаємозаліку однорідних зустрічних вимог між ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» та ТОВ «Трансмет-трейд» (т.1 арк.спр.208), тобто доводи апеляційної скарги про те, що умови договорів щодо обов'язку перерахування грошових коштів не виконані, не відповідають обставинам справи.

Так само є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що не виконано другий обов'язок договорів про відступлення права вимоги - передача оригіналів договорів, оскільки з матеріалів справи вбачається, що це неможливо зробити за об'єктивних причин - знаходження договорів в м.Донецьку та гарнтування їх передачі після закінчення військових дій (т.1 арк.спр.229-230).

За змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, ч.2 - збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що оспорювані договори є фіктивними

Ініш доводи апеляційної скарги зводяться до неправильної оцінки судом наданих доказів.

На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 265 ЦПК України.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи позивача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ст.375 ЦК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст судового рішення виготовлено 06 квітня 2018 року

Головуючий