Справа №694/762/17
У Х В А Л А

Іменем України

25.04.2018 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі :

головуючої судді Сакун Д. І.,

при секретарі Матвієнко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Звенигородського районного суду скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.06.2017 року, винесеною старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою про визнання незаконними та скасування постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.04.2017 року, 13.06.2017 року, винесених старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2

В обґрунтування вимог зазначила, що 13.06.2016 року було винесене заочне рішення та стягнуто із неї на користь Малого підприємства «Рапід» 6802 грн. 79 коп. 09.09.2016 року вона звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, ухвалою суду від 22.09.2016 року їй було відмовлено у перегляді заочного рішення. 06.10.2016 року вона подала апеляційну скаргу на ухвалу суду від 22.09.2016 року, яка прийнята до розгляду апеляційним судом Черкаської області 21.10.2016 року. Проте незважаючи на апеляційну скаргу, Звенигородським райсудом був виданий 25.07.2016 року виконавчий лист №694/555/16-ц на стягнення із неї заборгованості на користь Малого підприємства «Рапід», юридичної особи, яка не зареєстроване в установленому порядку.

Старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 була винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження, та не виконано вимоги ст..48 Закону України «Про виконавче провадження».

24.04.2017 року старшим державним виконавцем Башовою О.А. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлена по її місцю роботи, а саме відділ освіти Звенигородської РДА Черкаської області. 13.06.2017р. старшим державним виконавцем Башовою О.А. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлена до УПФУ у Звенигородському районі. Про жодну із винесених постанов по виконавчому провадженні, її як сторону виконавчого провадження повідомлено не було.

Оскільки заочне рішення Звенигородського районного суду від 13.06.2017 року втратило свою чинність, виконавчий лист №694/555/16-ц, виданий 25.07.2016 року підлягає поверненню відповідно до ст..48 Закону України «Про виконавче провадження», то постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.04.2017 року, 13.06.2017 року старшого державного виконавця слід визнати незаконними та скасувати їх як завідомо неправдиві.

Ухвалою Звенигородського районного суду від 12.03.2018р. було відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 за вимогою про визнання незаконною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.06.2017 року, винесену старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 Відтак скарга розглядається в межах вказаної вимоги.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася,про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Старший державний виконавець Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд скарги без участі представника ДВС. Також надала суду копії матеріалів виконавчого провадження та заперечення, у якому просила в задоволенні скарги відмовити через її необгрунтованість.

Стягувач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Подав заяву про розгляд справи без участі свого представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши матеріали скарги, виконавчого провадження, вважає що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні їх відносини.

Відповідно дост. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Звенигородського районного суду від 13.06.2016 року по цивільній справі №694/555/16-ц було стягнуто із з ОСОБА_1 на користь Малого підприємства «Рапід» 2054 (дві тисячі п`ятдесят чотири) грн. основного боргу, 4260 грн. 37 коп. інфляційних втрат та 488 грн.42 коп. 3 % річних, а всього 6802 (шість тисяч вісімсот дві) грн. 79 коп. ; понесених судових витрат, а саме: 109 грн. 16 коп. судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 685 грн. 61 коп.

Ухвалою Звенигородського районного суду від 22.09.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Звенигородського районного суду від 13.06.2016р. по цивільній справі за позовом: Малого приватного підприємства «Рапід» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08.12.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, а рішення Звенигородського районного суду від 13.06.2017 року у справі за позовом Малого приватного підприємства «Рапід» до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без змін.

25.07.2016 року видано виконавчий лист №694/555/16-ц по цивільній справі за позовом Малого приватного підприємства «Рапід» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

17.08.2017 року старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №694/555/16-ц, яку 17.08.2016 року та направлено сторонам виконавчого провадження для відому.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, в ході проведення виконавчих дій старшим державним виконавцем Башовою О.А. неодноразово викликалася Боржник ОСОБА_1 для сплати заборгованості (повістка-виклик від 01.12.2016 року, виклик державного виконавця від 25.01.2017 року). Боржник ОСОБА_1 дані виклики отримувала, оскільки постійно зверталася до відділу ДВС із заявами про те, що рішення Звенигородського райсуду від 13.06.2016 року оскаржується. Крім того, боржник ОСОБА_1 згідно заяв від 30.08.2016 року, 08.02.2017 року ознайомлювалася із матеріалами виконавчого провадження. Проте добровільно заборгованість не погасила.

В ході проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримує дохід в УПФУ у Звенигородському районі. 13.06.2017 року державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на пенсію боржника ОСОБА_1 у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 8507,31 грн.

Оскільки на момент здійснення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання зазначених в скаргах виконавчих проваджень діяв Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 17.02.2017, суд застосовує цей Закон в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пп.2 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень окрім іншого є: звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок і умови здійснення виконавчого провадження, порядок звернення стягнення на майно, заробітну плату і інші види доходів боржника передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

У пункті 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6" Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" розяснено, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно ч.6 ст.70 цього ж Закону, звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзаців 1 та 4 ч.2 ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Оскільки сума заборгованості за виконавчим листом №№694/555/16-ц, виданим 25.07.2016 року становить 7597,56 грн., що не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати, то суд вважає, що старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 була правомірно винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.06.2017 року в розмірі 20 відсотків пенсії.

Не знайшли свого підтвердження доводи скаржниці ОСОБА_1 щодо втрати чинності рішенням Звенигородського районного суду від 13.06.2016 року по цивільній справі №694/555/16-ц, на підставі якого було видано виконавчий документ. Вказане рішення на даний час є чинним і ніким не скасоване. Оскарження його у касаційному порядку не зупиняє його виконання.

Згідно з ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи у усього вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця були правомірними, здійсненими відповідно до законодавства України, не порушували прав боржника, а тому вимоги скарги до задоволення не підлягають.

Також суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали про порушення Конституції України та законів України старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 та начальником Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області горбатюком Д. Л., оскільки можливих неправомірних дій останніх не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 10, 18, 68, 70Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволені скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.06.2017 року, винесеною старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2,- відмовити.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д. І. Сакун