Ухвала

23 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 345/847/17

провадження № 61-8797св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Антоненко Н. О.,

учасники справи:

позивач - відділ капітального будівництва Калуської міської ради,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2017 року у складі судді: Миговича О. М. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2017 року у складі суддів: Матківського Р. Й., Девляшевського В. А., Фединяка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року відділ капітального будівництва Калуської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок злочину.

Позовна заява мотивована тим, що 30 червня 2004 року між відділом капітального будівництва Калуської міської ради та підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір зберігання № 4, згідно якого, відділ капітального будівництва Калуської міської ради передав підприємцю ОСОБА_4 на зберігання гранітну бруківку для благоустрою площі Героїв в м. Калуші.

03 листопада 2009 року рішенням господарського суду Івано-Франківської області зобов'язано ОСОБА_4 повернути вищевказану гранітну бруківку позивачу, але відповідач не виконав рішення суду та не повернув гранітну бруківку. За розтрату цього майна відносно ОСОБА_4 було відкрито кримінальне провадження за статтею 191 КК України.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2014 року ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_4 134262,03 грн майнової шкоди завданої злочином із врахуванням індексу інфляції.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 18 серпня 2017 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь відділу капітального будівництва Калуської міської ради 36 013,83 грн матеріальної шкоди, завданої злочином та 2400 грн судового збору.

Рішення судів мотивовані тим, що перебіг позовної давності для позивача у правовідносинах які склались між сторонами розпочався з часу закінчення виконавчого провадження про зобов'язання відповідача повернути бруківку за договором зберігання. Тому звернувшись до суду у березні 2017 року про стягнення вартості неповернутого майна позивачем не пропущено позовну давність.

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу у якій просить оскаржені рішення скасувати і постановити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог. Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суди не врахували, що позивачем пропущено позовну давність і це є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 345/847/17 за позовом відділу капітального будівництва Калуської міської ради звернувся з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок злочину, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель