Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/49/17

Номер провадження: 2/511/22/18

04 квітня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, законного представника неповнолітніх відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями в порядку спадкування за законом, за позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, законного представника неповнолітніх відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про визнання права на частку в спільному майні подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1, належного ОСОБА_7, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3.

В позові на обґрунтування заявлених вимог, посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_7. За життя ОСОБА_7 заповіту не залишив, тому має місце спадкування за законом. Він є спадкоємцем за законом першої черги. Окрім нього спадкоємцями першої черги є: мати померлого - ОСОБА_8, батько померлого - ОСОБА_9, доньки померлого - ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Батько та мати померлого відмовилися від прийняття спадщини на його користь. 28.12.2008 року ОСОБА_7 уклав з ПАТ КБ "Приват Банк" договір іпотеки відповідно до якого передав в іпотеку вказаний житловий будинок разом з всіма правовстановлюючими документами на вказаний будинок. Тому після звернення до нотаріуса з відповідною заявою, йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Однак вважає, що відсутність у нього правовстановлюючих документів на будинок не позбавляє його права на спадщину. Окрім того вважає, що оскільки вказаний будинок був придбаний його батьками під час перебування в шлюбі, тому 1/2 частина вказаного будинку належить ОСОБА_2 Тому просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частину в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7

Ухвалою суду від 21.03.2017 року без виходу до нарадчої кімнати до участі у справі в якості законного представника неповнолітніх відповідачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було залучено - ОСОБА_6. (а.с.66)

Ухвалою суду від 21.03.2017 року до участі у справі в якості третьої особи залучено - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк».(а.с.71)

16.02.2017 року ОСОБА_2 було подано позовну заяву про вступ у справу, в якості третьої особи з самостійними вимогами.

Свою позовну заяву ОСОБА_2 мотивувала тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 був придбаний нею та ОСОБА_7 під час шлюбу, а тому вона відповідно до ст. 60,69,70 Сімейного кодексу України та ст. 368 ЦК України має право на ? частину вказаного будинку. Тому просить суд визнати за нею право власності на 1/2 його частину.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147 від 03.10.2017 року внесенні зміни до відповідних Кодексів.

Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, із змінами внесеними відповідно до зазначеного Закону, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що внесенні зміни до ЦПК України набрали чинності 15 грудня 2017 року, суд вважає розглянути справу за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Позовні вимоги ОСОБА_2 визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Законний представник неповнолітніх відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів.

На офіційному сайті Роздільнянського районного суду Одеської області (https://rz.od.court.gov.ua/sud1524/) було розміщено оголошення про виклик відповідача ОСОБА_3 в судове засідання в приміщенні Роздільнянського районного суду. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особи без самостійних вимог - ПАТ КБ «Приват Банк» в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про визнання позовних вимог позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2.

Просили справу розглядати за відсутністю їх представника.

Третя особа з самостійними вимогами - ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнала повністю, просила його задовольнити з урахуванням заявлених нею позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи з самостійними вимогами, вивчивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов в частині визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, а також вимоги третьої особи ОСОБА_2 про визнання права на частку у спільному майні подружжя підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.12.1983 року по 2006 рік, що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, наявним в матеріалах справи. (а.с.48)

В період перебування у шлюбі подружжя побудували житловий будинок по АДРЕСА_1, на яке ОСОБА_7 було отримано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 17.12.1998 року та зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17057375.

Таким чином до цього часу спірний будинок рахується на праві власності за ОСОБА_7

Оскільки будинок був придбаний подружжям у власність в 1998 році, то дані спірні правовідносини щодо виникнення права спільної сумісної власності подружжя, регулювалися Кодексом УРСР про шлюб та сім"ю.

Відповідно до статті 22 КпШС УРСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Аналогічно дані правовідносини регулюються нині діючим Сімейним кодексом України.

Ст. 60 СК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суд України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна , за винятком тих, які згідно з законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) незалежно від того, на ім"я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

Згідно зі ст. 70 ч. 1 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, судом на підставі вказаних доказів достовірно встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 був придбаний подружжям ОСОБА_7 в період шлюбу, а тому відповідно до ст. 60 СК України вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя і їх частки у власності складають по ? частині.

Тому суд вважає, що позов ОСОБА_2 належить задовольнити та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1.

Далі судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим повторно 28.04.2016 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (а.с.8)

Оскільки судом визнано право власності на 1/2 частину будинку за ОСОБА_2, то відповідно після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1, належний померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 17.12.1998 року, виданого виконкомом Роздільнянської міської ради Одеської області на підставі рішення №57 від 17.12.1998 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.12.2007 року. (а.с.15)

Наявність житлового будинку підтверджується технічним паспортом, наявним в матеріалах справи. (а.с.17)

27.12.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір №ODR0GA00000633.

28.12.2007 року між ОСОБА_7 та ЗАТ КБ «Приват Банк» булок укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_7 виступив в якості майнового поручителя за громадянку ОСОБА_2 та в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором, іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1. (а.с.11)

Згідно розписки наданою керуючим відділення ПАТ КБ «Приват Банк» від 28.12.2007 року ОСОБА_10 прийняла на зберігання: оригінали документів на житловий будинок АДРЕСА_1 а саме: - виписку о реєстрації права власності на нерухоме майно серії ССГ №599403 від 14.12.2007 року; - свідоцтво про право власності №57 від 17.12.1998 року; - технічний паспорт №25-8 від 22.11.2007 року. (а.с.9)

На теперішній час згідно повідомлення Банку на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області щодо надання оригіналів правовстановлюючих документів на спірний будинок, отримано відповідь, стовно втрати правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_7,що за даними Банку підтверджується проведеним службовим розслідуванням. (а.с.125)

Однак факт належності даного будинку та реєстрації за ОСОБА_7 даного будинку підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, наявним в матеріалах справи.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За життя ОСОБА_1 заповіту не склав, тому має місце спадкування за законом.

Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги по закону після смерті ОСОБА_1 є: мати померлого - ОСОБА_8, батько померлого - ОСОБА_9, діти померлого: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження, наявними в матеріалах справи. (а.с.88,89)

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач ОСОБА_1, законний представник неповнолітніх ОСОБА_6, прийняли спадщину, своєчасно звернувшись із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких була заведена спадкова справа №19/2016, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену частку вказаного житлового будинку по АДРЕСА_1, в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказаний будинок і рекомендовано звернутися до суду. (а.с.10)

Батьки померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відмовились від своєї частки в спадковому майна на користь позивача - ОСОБА_1, про що надали нотаріусу відповідні заяви. (а.с.83)

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання судовому порядку.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрти ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом достовірно встановлено, що правовстановлюючі документи на будинок втрачені іпотекодержателем ПАТ КБ "Приват Банк", а тому спадкоємці померлого, не маючи оригіналів правовстановлюючих документів, правомірно звернулись в суд з даними вимогами.

Тому суд вважає, що за ОСОБА_1 належить визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку під літ. «А», загальною площею 158,10 кв.м, в тому числі житлова 48,70 кв.м. та господарських споруд: гараж під літ. «Б», сарай під літ. «В», погріб під літ «Г», вбиральні під літ. «Д», цистерни літ. - ІІ, вимощення - ІІІ, огорожа - №1-3, які належали ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Наявність обтяження спадкового майна іпотекою не перешкоджає визнанню права власності за спадкоємцями ОСОБА_7, а також виділенню частки у спільному майні подружжя, так як дана іпотека є дійсною для нових власників нерухомого майна відповідно до ст.23 Закону України "Про іпотеку".

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.368, 372, 1216, 1217, 1223, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.60,69,70 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 81, 95, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263, 265, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку під літ. «А», загальною площею 158,10 кв.м, в тому числі житлова 48,70 кв.м. та господарських споруд: гараж під літ. «Б», сарай під літ. «В», погріб під літ «Г», вбиральні під літ. «Д», цистерни літ. - ІІ, вимощення - ІІІ, огорожа - №1-3, які належали ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позов ОСОБА_2 про визнання права на частку в спільному майні подружжя, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку під літ. «А», загальною площею 158,10 кв.м, в тому числі житлова 48,70 кв.м. та господарських споруд: гараж під літ. «Б», сарай під літ. «В», погріб під літ «Г», вбиральні під літ. «Д», цистерни літ. - ІІ, вимощення - ІІІ, огорожа - №1-3, які належали ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області на підставі п.15.5. Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук