АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/684/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області у складі суддів:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_5;

відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7;

особа що подала апеляційну скаргу: ОСОБА_8;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року, постановлену у складі судді Мазай Н.В. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про повернення безпідставно набутого майна.

У січня 2018 року до суду звернувся з заявою ОСОБА_8 про залучення його третьою особою на стороні позивача з заявленням самостійних вимог.

У лютому 2018 року, ОСОБА_8 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу та відсотків у звязку з простроченням повернення, відповідно до якої 01 червня 2015 року, він на прохання ОСОБА_10 позичив 5 000 грн. на лікування до 01 грудня 2015 року, який зобовязувався виплачувати 100 грн. відсотків за кожен місяць, а при порушенні строків повернення боргу зобовязувався виплачувати 125 грн. за кожен прострочений місяць, про що було укладено договір позики в сумі 5 000 грн.

Спочатку ОСОБА_10 виплачував відсотки чотири місяці, а потім просив відстрочити повернення боргу, відсотків та позичити ще кошти на лікування. Обіцяв повернути борг з відсотками після продажу гаража.

Оскільки ОСОБА_10 помер, тому ОСОБА_8 звернувся 11 квітня 2017 року з листом до його дружини ОСОБА_6. Але відповіді він не отримав, а так як ОСОБА_6 вступила в право на спадщину майна свого чоловіка ОСОБА_10, тому вона є відповідачем за договором позики від 01 липня 2015 року в сумі 5 000 грн. та відсотків в сумі 3 625 грн. з розрахунку 125х29 місяців.

ОСОБА_8 просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь борг в сумі 5 000 грн. та відсотків в сумі 3 625 грн., судові витрати в сумі 98 грн., судовий збір.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року відмовлено ОСОБА_8 в залученні його до участі у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна, в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та прийнятті його позову. Позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу та відсотків у звязку з простроченням, повернуто ОСОБА_8 розяснивши йому право звернення до суду з цим позовом в загальному порядку.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права просить скасувати ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року з направленням справи для розгляду в суд першої інстанції по суті.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що ст. 52 ЦПК України йому гарантовано залучення в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, а відмова у залученні даною нормою не передбачена.

Також апелянт зазначив, що ОСОБА_5 заявив позов до відповідачів про стягнення позики надану померлому ОСОБА_10 на лікування. Отже предметом спору є кошти, а не квартири.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VІІІ Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Сторони у справі не скористалися своїм правом для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановлена судом першої інстанції ухвала не відповідає зазначеним вище вимогам.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в поданій позовній заяві ОСОБА_8 та доданих матеріалах відсутні вимоги, що стосуються саме предмету спору (позову) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна та докази, якими вони підтверджуються. Натомість, вимоги ОСОБА_8 щодо предмета спору, за змістом поданої позовної заяви, містять окремий предмет спору (позову), а саме грошові кошти ОСОБА_8, отримані за життя спадкодавцем ОСОБА_10, згідно розписки від 01.06.2015 року, які він просить стягнути з відповідачів, як спадкоємців ОСОБА_10 також суд першої інстанції вказує, що залучення ОСОБА_8 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у даній справі не підлягає до задоволення в звязку з не належністю вимог ОСОБА_8, як третьої особи з самостійними вимогами, щодо предмету спору, до спірного матеріального правовідношення, а є іншим та самостійним предметом спору.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 52 ЦПК України передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що у січня 2018 року до суду звернувся з заявою ОСОБА_8 про залучення його третьою особою на стороні позивача з заявленням самостійних вимог, та у лютому 2018 року, ОСОБА_8 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу та відсотків у звязку з простроченням повернення.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в залученні ОСОБА_8 до участі у справі в якості третьої особи , яка заявляє самостійні позовні вимоги щодо предмету позову є таким, що суперечить положенням ст. 52 ЦПК України, якою передбачено таке право особи.

Підстави повернення позовної заяви передбачені ч. 3 та ч. 4 ст. 185 ЦПК України, відповідно до яких заява повертається у випадках: неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; порушено правила об»єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 188 цього Кодексу): до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви; відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи; подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених СК України; позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача) з тим самих предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду; до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов»язковими згідно із законом.

Враховуючи, що підстави для повернення позовної заяви ОСОБА_8 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передбачені в ст. 185 ЦПК України відсутні, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є крім іншого - порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно до положень ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна про відмову ОСОБА_8 в залученні до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову та повернення позовної заяви ОСОБА_8 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Н.І. Гончар

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Повний текст постанови складений 24 квітня 2018 року.