печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2018 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Чепізі Є. І.,

за участі осіб: позивача ОСОБА_3,

представника позивачів ОСОБА_4,

представника відповідача Міністерства юстиції України - Кеда І. В.,

представника відповідача ТОВ «СОКО» - Глущенко З. В.,

вирішуючи у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «СИСТЕМА ГРУП», Товариства з обмеженою відповідальністю «СОКО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер КЕПІТАЛ ГРУП», ОСОБА_10, третіх осіб ОСОБА_11, публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Деревянко Вікторія Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Наталія Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовська Юлія Сергіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У вказаній справі представник позивачів подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування поданої заяви та необхідності, на переконання позивача, вжиття заходів забезпечення позову, вказано, що за час розгляду справи судом спірний об'єкт нерухомості був більш ніж тричі проданий відповідачами на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду.

Позивач та її представник, одночасно представник позивача ОСОБА_8, у підготовчому судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача Міністерства юстиції України поклалася на розсуду суду.

Присутня у підготовчому судовому засіданні представник відповідача ТОВ «СОКО» заперечувала проти забезпечення позову.

Як вбачається із заяви та матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визнання права спільно часткової власності на об'єкт нерухомості - вказану квартиру АДРЕСА_1 за позивачами у рівних частках між ними. Разом з тим, звернення до суду з позовом вмотивовано саме невизнанням відповідачем права власності заявників, оскільки запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2016 № 32533828, що було прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деревянко В. В., було скасовано 06.06.2017.

З Інформаційної довідки № 119454834, сформованої 03.04.2018, встановлено, що 27.02.2018 спірна чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу квартири від 27.02.2018, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р. О., зареєстрованому у реєстрі № 1384.

Таким чином, мета постановлення ухвали від 26.02.2018 про задоволення заяви про забезпечення позову не була досягнута, підстави вважати, що незастосування заходів по забезпеченню позову можуть утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, у разі його задоволення, продовжують існувати.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, об'єкт житлової нерухомості - чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_10, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.02.2018, зареєстрованого у реєстрі № 1384.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя І. В. Литвинова