Справа № 439/186/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 439/186/18

17 квітня 2018 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Ковальчук Н.І., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, під час розгляду у відкритому судовому засіданні справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Манго Груп» про поновлення на роботі і виплату середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

19.02.2018 року в Бродівський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТзОВ «Манго Груп», у якій позивач просить поновити його на посаді оператора автозаправної станції № 52 Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго - Груп», яке знаходиться в смт. Підкамінь Бродівського району Львівської області; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго - Груп » на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 1 грудня 2016 року по час вступу судового рішення в законну силу, виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати за цей період.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечив, просить суд відмовити в його задоволенні. Окрім того, подав суду клопотання про застосування строків позовної давності.

Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги пояснення сторін, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити по суті, з огляду на таке.

З пояснень позивача, наведених у позовній заяві та наданих в судовому засіданні, вбачається, що в квітні 2016 року він був прийнятий на посаду оператора автозаправної станції № 52 Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго - Груп». 1 грудня 2016 року в усному порядку начальник АЗС ОСОБА_3 довела до його відома, що він звільнений з даної роботи і заборонила приходити на роботу і виконувати покладені на нього обов»язки.

В судовому засіданні представник відповідача визнав те, що ОСОБА_1 у квітні 2016 року прийнятий на роботу на роботу АЗС № 52 ТзОВ «Манго-груп». Проте, він заперечив усі інші твердження позивача, просить суд врахувати, що ОСОБА_1 до нинішнього дня не звільнений з роботи, його трудова книжка знаходиться в товаристві і він перебуває в трудових відносинах з товариством. Також зауважив, що від позивача жодних повідомлень чи скарг до адміністрації товариства чи комісії по трудових спорах не надходило.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною 3 ст. 12, ст. 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електронні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду, позивач повинен вказати в позові власне субєктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Отже, зміст положень ЦПК України, ЦК України дає підстави для висновку, що право на судовий захист повязане виключно з порушенням субєктивного права позивача. Суд може захистити лише порушене право позивача. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту субєктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог позивача.

При цьому обставину дійсного (реального) порушення відповідачами прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач. Порушення прав позивача має існувати на момент розгляду спору в суді.

Тобто, призначенням суду є захист лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів учасників правовідносин через здійснення правосуддя.

Виходячи із наведеного вище, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що права позивача порушено.

Керуючись ст. 4, 7, 12, 13, 43, 258-259,263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТзОВ «Манго Груп» про поновлення на роботі і виплату середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_4