Справа № 202/7123/17
19 березня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначив, що 12.01.2017 року ОСОБА_4 на підставі договору дарування квартири безоплатно передала йому квартиру АДРЕСА_1, на яку він зареєстрував право власності. Після чого ОСОБА_4 було знято з реєстрації місця проживання. Крім ОСОБА_4 у зазначеній квартирі зареєстрований її син ОСОБА_3, який в ній не проживає більше року, не є членом сімї позивача, разом з ним не проживає та не веде спільного господарства. Реєстрація відповідача у квартирі заважає позивачу розпоряджатися квартирою на власний розсуд та призводе до витрат, повязаних зі сплатою комунальних платежів за відповідача.
У зв'язку з чим, просив: усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 67 у буд. 11а, по вул. Калинова в м. Дніпро.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити із наведених в позові підстав.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, що повернулися на адресу суду у звязку із закінченням строків зберігання на поштовому відділенні, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у звязку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 12.01.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 1, ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6, 6 зв.).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 78025048, сформованого 12.01.2017 року, право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 ( ас. 7).
Згідно з довідкою, виданою ОК ЖСК «Залізничник» № 31, за адресою: АДРЕСА_2, крім ОСОБА_4, яка подарувала квартиру позивачу, зареєстрований ОСОБА_3, який за зазначеною адресою не проживає.
Відповідно до акту обстеження житлових умов про фактичне проживання від 20 жовтня 2017 року, складеного головою правління ОК ЖБК «Залізничник» ОСОБА_6, бухгалтером ОК ЖБК «Залізничник» ОСОБА_7, ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.05.2003 року.
З матеріалів справи також встановлено, що ОСОБА_3 є сином померлої ОСОБА_4, яка подарувала квартиру позивачу, та не є членом сімї позивача ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна (будинку) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.
Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб в розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.
Водночас за правилом ч.2 ст. 406 ЦК сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 який не є членом сімї власника, зареєстрований у спірній квартирі, але фактично в ній не проживає, створює власнику перешкоди у реалізації його права власності, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування квартирою № 67 у буд. 11а, по вул. Калинова в м. Дніпро.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений при подані позову судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись: ст. ст. 383, 391, 405, 406 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 (Федеративна республіка Німеччина, Унтер дер Ляйтер, 2, м. Бракенхайм, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Усунути ОСОБА_2 перешкоди в користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 67 у буд. 11а, по вул. Калинова в м. Дніпро.
Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення складено 29 березня 2018 року.

Суддя: Л.П. Слюсар