Справа№340/483/17
Провадження № 2/340/20/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

з участю секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Верховина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про повернення автомобіля, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визначення додаткового строку для сплати вартості автомобіля,-

в с т а н о в и в :

позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом до відповідача про покладення обовязку на ОСОБА_2 повернути транспортний засіб автомобіль марки «ЗАЗ» TF698К-20.

Позовні вимоги мотивує тим, що вказаний транспортний засіб був наданий у 2012 році у безоплатне ОСОБА_3, в порядку забезпечення інваліда війни 1 групи автомобілем. Дійсно після смерті ОСОБА_3 20 вересня 2016 року, у ОСОБА_2, як члена сімї покійної особи з інвалідністю, у відповідності до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19 липня 2006 року (далі - Порядок забезпечення інвалідів автомобілями), оскільки автомобіль у її чоловіка перебував у користуванні менше 10 років, виникло право на залишення цього автомобіля у випадку сплати нею протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Оскільки по даний час відповідач вимоги чинного законодавства не виконала, виставлену суму вартості автомобіля не сплатила, автомобіль добровільно не повернула, а тому просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов про визначення додаткового строку для сплати вартості автомобіля, обґрунтовуючи його тим, що дійсно у 2012 році її чоловіку, інваліду війни 1 групи ОСОБА_3 надано автомобіль ЗАЗ TF698К-20. Однак, 20 вересня 2016 року її чоловік помер користуючись автомобілем менше 10 років. Після його смерті вона не повернула позивачу автомобіль, так як мала на меті сплатити його залишкову вартість. Однак через свою необізнаність, так як ніхто її не повідомляв про те, що сплатити кошти необхідно протягом шести місяців, поганий стан здоров'я та відсутність коштів не зробила цього. На даний час збирає кошти, зясовує можливість отримання кредиту з метою викупу автомобіля, а тому просить зустрічний позов задовольнити, в задоволенні первісного позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 підтримала первісний позов з аналогічних підстав. Зустрічний позов заперечила, вказала, що у відповідача було достатньо часу для виплати вартості автомобіля, а тому просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні позов Департаменту соціальної політики Іван-Франківської обласної державної адміністрації не визнала, зустрічний позов підтримала з викладених у аналогічних підстав. Одночасно уточнила вимоги в частині встановлення додаткового терміну для сплати автомобіля, просить встановити додатковий строк, тривалістю 2 роки.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд ухвалює рішення про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської облдержадміністрації від 11.12.2012 № 93 інваліда війни 1 групи ОСОБА_3 було безоплатно забезпечено автомобілем марки "СЕНС"TF698К-20 (а.с. 4)

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ №236736 від 22.09.2016 року ОСОБА_3 20.09.2018 - помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 14 (а.с. 5). На момент смерті ОСОБА_3 користувався автомобілем менше 10 років.

Відповідно п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за їх бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті інваліда, дитини-інваліда такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену його (її) сімї (за бажанням такого члена сімї), який на час смерті інваліда були зареєстровані за місцем реєстрації інваліда, дитини-інваліда.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Згідно копії акту вивчення стану експлуатації автомобіля, яким забезпечено інваліда безоплатно від 11.12.2012 року, ОСОБА_2, на момент смерті проживала з чоловіком. Після смерті чоловіка зберігає автомобіль та бажає його викупити (а.с. 7).

В судовому засіданні ОСОБА_2, зазначила, що подасть всі необхідні документи для перереєстрації автомобіля, а також найближчим часом сплатить всю залишкову вартість автомобіля відповідно до довідки-розрахунку про результати розрахунку ступеня зношеня автомобіля в сумі 36527,40 грн.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір.

Статтею 251 Цивільного кодексу України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

На переконання суду, позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом не надано жодних доказів, які б свідчили про небажання ОСОБА_2, як дружини померлого здійснити переоформлення автомобіля та про те, що її у встановленому законом порядку та строки було повідомлено про її право на викуп автомобіля, то суд вважає, що в задоволенні основного позову слід відмовити за безпідставністю.

Крім цього, оскільки позивач за зустрічним позовом на даний час не втратила інтерес до спірного автомобіля, бажає його викупити за визначеною залишковою ціною, враховуючи її вік та складне матеріальне становище, з метою повного забезпечення її права на мирне володіння майном та набуття такого у власність на законних підставах, суд приходить до висновку про необхідність надання їй додаткового строку для сплати вартості автомобіля визнавши за нею право на викуп такого. Разом з тим, строк 2 роки який просить надати позивач є необґрунтованим, враховуючи обставини справи та вимоги законодавства на думку суду такий може бути наданий не більше 6 місяців, а тому зустрічний позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.11-13, 81, 141, 259, 264-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні первісного позову Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про повернення автомобіля - відмовити за безпідставністю вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право на викуп автомобіля марки "ЗАЗ" ТF 698К-20, 2012 року випуску в сумі 36527,40 грн., виданого Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної адміністрації, який залишився після померлого ОСОБА_3 за його залишковою вартістю в сумі 36527,40 грн.

Встановити ОСОБА_2 додатковий строк, тривалістю 6 місяців, для сплати залишкової вартості автомобіля марки "ЗАЗ" ТF 698К-20, 2012 року випуску в сумі 36527,40 грн, який залишився після померлого ОСОБА_3, виданого Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної адміністрації та подачі пакету документів для його переоформлення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27 квітня 2018 року.

Суддя: А.Б. Бучинський