АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3051/2018 Головуючий у 1 інстанції - Катющенко В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздової Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у цивільній справі за поданням заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Телявського АнатоліяМиколайовича, боржник: ОСОБА_2, стягував: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України» про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року заявник заступник начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Телявський А.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання зазначав, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2016 року по цивільній справі № 362/2760/13-ц за позовом ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором був виданий виконавчий лист про стягнення солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» заборгованості за кредитним договором у сумі 671 873, 67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 січня 2015 року становить 15 772 208грн, що складається з 572 575,83 доларів США - заборгованість за кредитним договором (основна заборгованість), 99 297,84 доларів США - заборгованість за процентами, 224 030,29 гривень - пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами, 1 951 903,86 гривень - пені, нарахованої на прострочену заборгованість за кредитним договором (основним боргом).

Станом на 05 грудня 2017 року рішення суду не виконано, боржником не вживаються жодні дії, спрямовані на виконання рішення суду, більше того боржник вдається до будь-яких дій, які унеможливлюють виконання рішення суду, а саме: навмисно переховує належний йому на праві власності транспортний засіб автомобіль «VolkswagenTouareg», д.н.з. НОМЕР_1, який переданий банку в заставу, не допускає державних виконавців у помешкання для опису рухомого майна, на виклики до державного виконавця сам особисто не з'являється.

Державна виконавча служба просила тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань перед стягувачем ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» в сумі 19 658 087,04 гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2 до виконання зобов'язань перед стягувачем ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» в сумі 19 658 087,04 гривень, за рішенням суду № 362/2760/13-ц, виданим 13 січня 2016 року Апеляційним судом Київської області.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, боржник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання в повному обсязі, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема, суд не встановив факт ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської областіпро стягнення заборгованості за кредитним договором, державним виконавцем не вжиті усі передбачені законом заходи примусового виконання рішення та не в повному обсязі вчинені виконавчі дії, державний виконавець не довів наявності у ОСОБА_2 реальних можливостей виконати рішення.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Представники апелянта адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» адвокат Костюченко А.Ю. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

ПредставникВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області заступник начальника Телявський А.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з наявності факту ухилення боржника від виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» закріплено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України, (в редакції 2004 року, що діяв до 15 грудня 2017 року) встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця є виправданим лише у випадку, коли державним виконавцем буде доведено з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що 13 січня 2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 362/2760/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у розмірі 671 873, 67 доларів США, що складається з 572 575,83 доларів США - заборгованість за кредитним договором (основна заборгованість), 99 297,84 доларів США - заборгованість за процентами, 224 030,29 гривень - пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами, 1 951 903,86 гривень - пені, нарахованої на прострочену заборгованість за кредитним договором.

08 грудня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Урбанською Л.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53057326 по виконанню виконавчого листа №362/2760/13-ц щодо боржника ОСОБА_2

Постановою від 12 грудня 2016 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, якою було накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення - 19 658 087, 04 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що подання державного виконавця обґрунтоване та піддягає задоволенню, оскільки впродовж здійснення виконавчого провадження боржник ОСОБА_2 у добровільному порядку судове рішення не виконав та у разі його виїзду за кордон буде неможливим або ускладненим виконати рішення суду.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність факту ухилення боржника від виконання рішення суду, то вони є безпідставними, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Як вбачається із матеріалів справи державним виконавцем неодноразово повідомлялися як сам боржник так і його представники про необхідність виконання рішення суду.

Судом встановлено, що у володінні боржника є автомобіль Volkswagen Touareg, який він приховує від державної виконавчої служби, земельна ділянка, домоволодіння, він відповідно до довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України протягом 2014-2017 років неодноразово перетинав кордон України та відвідував інші держави в тому числі з метою відпочинку, при цьому кошти на погашення заборгованості не сплачував, посилаючись на їх відсутність.( а.с.10)

На думку колегії суддів, зазначені обставини свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Посилання апелянта на порушення його права на свободу пересування, також не може братись до уваги, оскільки спеціальним законом передбачено можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, з метою забезпечення виконання рішення суду та недопущення порушень прав стягувача.

Колегія суддів також не погоджується із доводами апеляційної скарги в тій частині, що Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 грудня 2017 року було зупинено виконання заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області, а не дивлячись на це, 14 грудня 2017 року суд першої інстанції ухвалив обмежити право боржника на виїзд за межі України.

Відповідно до ст.. 35 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження» у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника ( його майна) або перевірки його майнового стану.

На думку колегії суддів, зазначена стаття передбачає лише зупинення стягнення боргу, однак, не зупиняє дій, які забезпечують це стягнення.

Таким чином, суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення подання.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 5 квітня 2018 року.

Головуючий: Судді :