У Х В А Л А

3 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 521/7436/16-ц

провадження № 61 - 14919 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 1 лютого 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

07 березня 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 1 лютого 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом Одеської області ухвалено постанову 1 лютого 2018 року, повний текст рішення суду складено 2 лютого 2018 року, тому останній день строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідних днів) припадав на 5 березня 2018 року. Крім того, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник не порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, не зазначає дату отримання копії повного тексту оскаржуваного судового рішення апеляційного суду та не вказує поважних причин, що перешкоджали їй або її представнику подати касаційну скаргу до 5 березня 2018 року.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку, в якій зазначити поважні причини, що перешкоджали їй оскаржити судове рішення до 5 березня 2018 року та надати належні та допустимі докази на підтвердження наведених нею підстав пропуску строку, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено що з 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1378,00 грн.

Позивач (юридична особа) звернувся з позовом про стягнення 100 131,79 грн заборгованості у квітні 2016 року і 1,5 відсотка від ціни позову складає 1501,98 грн. Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги складає 3003,96 грн. (1501,98 Ч 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Відповідач просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що проживає сама, має на утриманні неповнолітнього сина і її заробітна плата складає 3723,00 грн, що підтверджується ксерокопіями свідоцтва про народження та довідкою про доходи.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи те, що документів, які свідчать про відсутність у ОСОБА_1 інших джерел доходу (крім заробітної плати) заявник не надала, клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору належним чином, зокрема доказами, не підтверджено.

Водночас враховуючи фінансовий стан заявника, на якій вона послалася у касаційній скарзі, ОСОБА_1 має право просити суд пропорційно зменшити судовий збір, що відповідає позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у справі «ОСОБА_3 і ОСОБА_3 проти Румунії».

Отже, заявнику необхідно сплатити 3003,96 грн судового збору за подання та розгляд касаційної скарги, додати документи, що підтверджують його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 3 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник