справа № 179/530/18
провадження № 2/179/444/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Бондар О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16 березня 2013 року сторони уклали між собою шлюб, від якого мають двох дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З відповідачем вони не проживають з 2014 року. Ведення між сторонами спільного господарства теж припинено з того часу. За глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Майнових спорів немає, у звязку з чим позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем.

Також позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Снопова».

В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, строк для примирення просить не надавати.

В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, строк для примирення просить не надавати.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у звязку з неявкою всіх учасників процесу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 16 березня 2013 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 11 (а. с. 4 копія свідоцтва про шлюб).

Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей дочку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5, 6 копії свідоцтв про народження дітей).

Суд встановив. що в теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків і чоловік, і жінка вважають неможливим.

Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам і подружжя, і їх спільних дітей.

Частинами 3, 4 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У звязку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка надала заяву про залишення їй шлюбного прізвища, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Снопова».

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже сплату судового збору слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 105,110,112,113 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (18 червня 1985 р. н., РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_2 (27 червня 1989 р. н., проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 16 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 11 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Снопова».

Стягнути із ОСОБА_2 (27 червня 1989 р. н., проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь позивачки ОСОБА_1 (18 червня 1985 р. н., РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04 травня 2018 року.

Суддя О.В. Чорна