Номер провадження 2/754/9/18
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеспартнери», третя особа ОСОБА_3, про визнання недійсним договору оцінки та протиправною оцінку майна на підставі звіту про оцінку майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з даною позовною заявою до ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «Бізнеспартнери», третя особа: ОСОБА_3, про визнання недійсним договору оцінки та протиправною оцінку майна на підставі звіту про оцінку майна.

Позовну заяву мотивує наступним.

Між позивачем ОСОБА_2, третьою особою ОСОБА_3 та відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Договір іпотеки №42.02-11/207 від 06.03.2008 року, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №031.29-08/163 від 06.03.2008 року було передано в іпотеку двокімнатну квартиру НОМЕР_2 загальною площею 49,70 кв.м, житловою площею 30,80 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Вказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 22.02.1994 року.

Як стало відомо позивачу ОСОБА_2, відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» було замовлено оцінку майна, а саме, квартири НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, у ТОВ «Бізнеспартнери».

В звіті про оцінку майна вказано, що оцінку майна ТОВ «Бізнеспартнери» провело на підставі Договору №182/16 від 01.04.2016 року, оцінка проведена з метою визначення ринкової та ліквідаційної вартості для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», відповідно до Договору іпотеки №42.02-11/207 від 06.03.2008 року є іпотекодержателем квартири.

Права володіння та користування квартирою залишились у власників квартири.

Як зазначає позивач, викладені обставини дають підстави стверджувати, що ПАТ «Укрсоцбанк», згідно з вимогами законодавства, не могло бути замовником оцінки квартири НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2, оскільки не є ані власником, ані володільцем майна, не має відповідного доручення від власників та як наслідок не міг укладати договір на проведення оцінки з оцінювачем.

З огляду на викладене, позивач вимушений був звернутись до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Визнати недійсним Договір №182/16 від 01.04.2016 року, укладений між ТОВ «Бізнеспартнери» та ПАТ «Укрсоцбанк».

3. Визнати протиправною оцінку майна на підставі Звіту від 13.06.2016 року про оцінку майна - двокімнатної квартири НОМЕР_2, загальною площею 49,70 кв.м., житловою площею 30,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3

4. Стягнути з ТОВ «Бізнеспартнери» та ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 по 551,20 грн. судового збору, а загалом 1102,40 грн.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_1 ухвалою суду від 17.08.2017 року з ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Бізнеспартнери» витребовувалась належним чином завірена копія договору №182/16 від 01.04.2016 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Бізнеспартнери», який був підставою для проведення та складання звіту про оцінку майна двокімнатної квартири АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Копія вищезазначеної ухвали суду неодноразово направлялась для виконання, однак, належним чином завірена копія договору №182/16 від 01.04.2016 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Бізнеспартнери», який був підставою для проведення та складання звіту про оцінку майна двокімнатної квартири АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, до суду не надійшла.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги за викладених обставин та просив суд про їх задоволення.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ТОВ «Бізнеспартнери» в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.

За даних обставин, заслухавши думку представника позивача, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності нез'явившихся осіб на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 22.02.1994 року, квартира НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_3 (а.с. 60-61).

З копії технічного паспорта вбачається, що загальна площа вищезазначеної квартири становить 49,70 кв.м, житлова площа становить 30,80 кв.м.

Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем ОСОБА_2, третьою особою ОСОБА_3 та відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Договір іпотеки №42.02-11/207 від 06.03.2008 року, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №031.29-08/163 від 06.03.2008 року було передано в іпотеку двокімнатну квартиру НОМЕР_2 загальною площею 49,70 кв.м, житловою площею 30,80 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. П. 34 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 22.06.2011 р. № 703, передбачає, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки необхідно подати звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, що зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору, укладеного між суб'єктом оціночної діяльності та замовником.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовниками можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах.

13.06.2016 року ТОВ «Бізнеспартнери» на замовлення ПАТ «Укрсоцбанк» складено звіт про оцінку майна - двокімнатної квартири НОМЕР_2, загальною площею 49,70 кв.м, житловою площею 30,80 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 8-68).

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилавсяся на те, що ПАТ «Укрсоцбанк», згідно з вимогами законодавства, не могло бути замовником оцінки квартири НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2, оскільки не є ані власником, ані володільцем майна, не має відповідного доручення від власників та як наслідок не міг укладати договір на проведення оцінки з оцінювачем.

Відповідно до вищезазначеного звіту, суб'єкт оціночної діяльності ТОВ «Бізнеспартнери», згідно з Договором №182/16 від 01.04.2016 року, укладеним із ПАТ «Укрсоцбанк», виконав незалежну оцінку двокімнатної квартири НОМЕР_2, загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 22.02.1994 року.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, ані позивач, ані третя особа не виступали замовниками проведення оцінки і складання відповідного звіту, а також договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнеспартнери» не укладали.

Спірні відносини регулюються нормами діючого законодавства: Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. N 1440 Про затвердження Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майном, яке може оцінюватися, вважаються об'єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід'ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об'єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться на підставі договору, укладеного між суб'єктом оціночної діяльності та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовниками можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах, у яких майно перебуває на законних підставах, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених у п.п. 1 та 2 осіб.

Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Частиною 3 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Разом з тим в матеріалах справи відсутній договір №182/16 від 01.04.2016 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Бізнеспартнери», який був підставою для проведення та складання звіту про оцінку майна двокімнатної квартири АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Так, за відсутності договору №182/16 від 01.04.2016 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Бізнеспартнери», відповідно до якого було проведено оцінку квартири, суд позбавлений можливості дійти до переконання про його недійсність.

Вiдповiдно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність i взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, з відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11 Закону України ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 203, 215, 626 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеспартнери», третя особа ОСОБА_3, про визнання недійсним договору оцінки та протиправною оцінку майна на підставі звіту про оцінку майна - задовольнити частково.

Визнати протиправною оцінку майна на підставі звіту від 13 червня 2016 року про оцінку майна - двокімнатної квартири НОМЕР_2 загальною площею 49,70кв.м, житловою площею 30,80 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (0, місце знаходження м. Київ, вул. Ковпака, 29) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.04.2018 року.

Суддя