Провадження № 2/243/106/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
секретаря судового засідання Мирошниченко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до відповідача: ОСОБА_2
вимоги позивача: про визнання житлового будинку та земельної ділянки обєктами особистої приватної власності,
представники учасників справи:
від позивача: ОСОБА_3 (довіреність від 22.06.2017 року (а.с.37)
ОСОБА_4 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на новозбудований житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1га, що розташовані за адресою: Донецька область м. Святогірськ вул. Запорізька, 19 і припинити право власності відповідача ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки з виплатою йому компенсації ринкової вартості, яку просить стягнути з неї у розмірі 59 569 грн., оскільки земельна ділянка є неподільною та таке припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача.
2. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, суд вважає за можливо розглянути справу за її відсутності за участю її представника.
3. Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні просив уточнену позовну заяву задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.54).
4. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на сайті суду (а.с.69 т.2) про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
5. Клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копію акту про не проживання від 14.09.2017 року, копію договору купівлі-продажу від 19.11.2004 року (а.с.181-184 т.1).
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
8. ОСОБА_8 до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 300293, 12 жовтня 1994 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був укладений шлюб (а.с 8 т.1), який був розірваний заочним рішенням Словянського міськрайонного суду від 20 серпня 2012 року, яке набрало законної сили 31 серпня 2012 року (а.с 9-10 т.1).
З мотивувальної частини зазначеного рішення суду вбачається, що судом встановлено припинення між сторонами подружніх стосунків з січня 2011 року.
9. ОСОБА_8 договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 листопада 2004 року ОСОБА_1 придбала житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під номером 19, що знаходиться в м. Святогірську по вул. Запорізькій на земельній ділянці Святогірської міської ради. На цій земельній ділянці знаходиться один жилий будинок, позначений на плані літерою А-1 площею 26,7 кв.м, жилою площею 14,6 кв.м Договір зареєстровано в реєстрі за № 3417 (а.с. 184 т.1).
10. ОСОБА_8 державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 732709, ОСОБА_1 на підставі рішення Святогірської міської ради № 35-ІХ-5 від 27.10.2006 року є власником земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована по вул. Запорізька, 19, з цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с 16-17 т.1).
11. Рішення виконавчого комітету Святогірської міської ради від 22 грудня 2010 року №39 ОСОБА_1 дозволено будівництво нового житлового будинку замість старого, такого, що прийшов в непридатність, на земельній ділянці по вул. Запорізькій, 19 м. Святогірськ (а.с. 18 т.1).
12. ОСОБА_8 складеного 21.09.2010 депутатом Святогірської міської ради ОСОБА_9 та мешканців міста Святогірська ОСОБА_10 і ОСОБА_11, ОСОБА_6 з листопада 2004 року по час складання акту в житловому будинку по вул. Запорізькій , 19 м. Святогірськ, що належить їй на паві власності не проживає; відомості про зареєстрованих осіб за даною адресою в домовій книзі відсутні (а.с.19 т.1).
13. 29.01. 2012 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_1 укладений договір позики, відповідно до умов якого, позикодавець ОСОБА_7 передав , а позичальник ОСОБА_1 прийняла у власність готівкою грошову суму у розмірі 115 000 грн строком до 29 січня 2014 року (а.с. 20-21 т.1).
14. 10.03.2012 року між виконавцем ТОВ «Валевина» та замовником ОСОБА_1 був укладений договір № 12/11, відповідно до умов якого виконавець прийняв на себе зобовязання на ділянці замовника в м. Святогірськ збудувати деревяний будинок (зруб) в комплектації згідно з Додатком. Загальна сума договору складає 570 400 грн, дата завершення будівництва 20 грудня 2013 року (а.с. 22-27 т.1).
15. ОСОБА_8 звірки взаєморозрахунків за договором №12/11 виконавцем ТОВ «Валевина» 19 серпня 2013 року передано замовнику ОСОБА_1 двохповерховий будинок, за що отримана оплату у розмірі 520 000 грн (а.с. 2 т.1).
V. Оцінка Суду.
19. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України та Земельного кодексу України.
20. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
21. ОСОБА_8 частиною 1 статті 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
22. ОСОБА_8 частиною 1 статті 57 СК України , особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:
1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;
2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;
3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;
4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";
5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.
23. Відповідно до ч. 6 статті 57 СК України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
24. Статтею 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
25. ОСОБА_8 частин 3 і 4 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
26. ОСОБА_8 статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
27. Майном відповідно до ч. 1 ст. 190 та ст. 179 ЦК України, є окремі речі, сукупність речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки.
28. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
29. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинку з юридичної точки зору, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.
30. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року №6-388цс15, від 27 травня 2015 року №6-159цс15, 16 грудня 2015 року №6-2710цс15.
31. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 12 жовтня 1994 року по 20 серпня 2012 року.
32. З мотивувальної частини заочного рішення Словянського міськрайонного суду від 20 серпня 2012 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вбачається, що фактично шлюбні відносини між сторонами були припинені з січні 2011 року (а.с 9-10 т.1).
33. Житловий будинок по вул. Запорізькій, 19 м. Святогірськ був збудований в період з березня 2012 по серпень 2013 року, що підтверджується договором будівельного підряду укладеного між ОСОБА_6 та підрядником ТОВ «Валевина» на місті старого житлового будинку, придбаного ОСОБА_6 19 листопада 2004 року, який до грудня 2010 року, часу надання дозволу виконавчого комітету Святогірської міської ради на будівництво нового житлового будинку, прийшов в непридатність.
34. Суд вважає доведеним позивачем факт проведення передоплати за договором будівельного підряду № 12/11 від 10.03.2012 року у розмірі 114 080 грн. за рахунок грошей отриманих ОСОБА_1 у розмірі 115 000 грн за договором позики від 29 січня 2012 року.
35. Право власності на житловий будинок по вул. Запорізькій, 19 м. Святогірськ після отримання декларації про готовність до експлуатації обєкта, виданої 18.04.2016 року, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 .05.2016 за ОСОБА_1
36. Таким чином, суд доходить до висновку, що зазначеній що житловій будинок був збудований на підстав договору будівельного підряду, укладеного з позивачем, з матеріалів наданих підрядників, після фактичного припинення шлюбних відносин, за рахунок коштів особисто позивача, без участі відповідача, а тому не є майном яке може належати на праві спільної сумісної власності подружжю, та є особистою приватною власністю ОСОБА_1
37. Крім того, матеріали справи містять копію договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 листопада 2004 року, згідно з яким ОСОБА_1 купила житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, площею 26,7 кв.м, жилою площею 14,6 кв.м під номером 19, що знаходиться в місті Святогірську по вулиці Запорізькій на земельній ділянці; договір зареєстровано в реєстрі за № 3417 (а.с.184 т.1).
38. Аналізуючи викладені вище норми права та докази по справі, суд вважає, що доводи позивача про набуття права власності на спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_12І та зареєстрованим за № 3417 є безпідставними.
39. ОСОБА_8 частини 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
40. Таким чином, при набутті за час шлюбу права спільної сумісної власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2004 року, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 набув право користування земельною ділянкою Святогірської міської ради під номером 19, що знаходиться в місті Святогірську по вулиці Запорізькій для будівництва та обслуговування житлового будинку.
41. ОСОБА_8 п.п. а ч.3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.
42. Наявність державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 732709, виданого ОСОБА_1 на підставі рішення Святогірської міської ради № 35-ІХ-5 від 27.10.2006 року (а.с.59-60 т.2), дає підстави суду вважати, що позивач скористалась правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована по вул. Запорізька, 19, з цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка перебувала в спільному користуванні з відповідачем.
43. В розумінні положень статей 57 та 61 Сімейного кодексу України, в редакції яка діяла на час приватизації, спірна земельна ділянка є особистою приватною власністю ОСОБА_1
44. ОСОБА_8 ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
45. Оскільки новозбудований житловий будинок визнаний судом особистою приватною власністю ОСОБА_1, який був побудований нею без участі відповідача, за час окремого проживання з відповідачем у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, та закінчення будівництва після розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_6 не набув права власності на спірну земельну ділянку, право власності на яку ОСОБА_1 набула внаслідок приватизації.
46. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання спірного житлового будинку та земельної ділянки, особистою приватною власністю позивача.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
47. Позивач не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст. 57, 60,61 Сімейного кодексу України, ст.ст. 116, 120 Земельного кодексу України, ст.ст. 10-13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки обєктами особистої приватної власності - задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня її складання, або відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_13