Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/250/18
Провадження 2/483/222/2018
26 квітня 2018 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Казанлі Л.І.,
за участю секретаря Гречки С.Є,
позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на частку спільного майна,
19 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із зазначеним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 17 січня 2017 року помер ОСОБА_6, з яким вона зареєструвала шлюб 05 травня 2016 року, але з 2002 по 2016 роки проживала разом однією сімєю, без офіційної реєстрації шлюбу. За час спільного проживання ними були придбані житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0784 га за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Таврійська (до зміни назви Свердлова), 145 в м. Очакові Миколаївської області. Посилаючись на викладене, просила встановити факт проживання її однією сімєю з ОСОБА_6 в період з 2002 року по 05 травня 2016 року, а також визнати за нею право власності на ? частину вказаних вище житлового будинку та земельної ділянки в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, який помер 17 січня 2017 року.
У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачки будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявилися, про причини своєї неявки не повідомили.
Третя особа приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5 до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.
Суд вважає, що правовий режим цього спору має визначатись лише за нормами СК України, оскільки цей Кодекс не має зворотної сили у часі і поширюється на відносини, що виникли після введення його в дію, а оскільки КпШС України не передбачав встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, порядок набуття спільного майна та його правовий режим у цій справі має визначатися лише з 01 січня 2004 року.
Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.
Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, або у будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (а. с. 8), 05 березня 2016 року ОСОБА_6 та позивачка ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище Хабловська) ОСОБА_7 зареєстрували шлюб.
17 січня 2017 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 253416 від 18.01.2017р. (а. с. 9).
В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_6 не перебували у будь-якому іншому шлюбі. Зазначена обставина була визнана всіма особами, які беруть участь у справі, у звязку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.
Як вбачається з довідок, виданих головою правління ОСББ «Надія» та ОСББ «Ніка», ОСОБА_6 з 2002 року по 2013 рік проживав разом із позивачкою у квартирі АДРЕСА_1, а з 2013 року по 2015 рік вони проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 19, 20).
Даний факт узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з 2002 року проживали однією сімєю, вели сумісне господарство та мали спільний бюджет, а також з оглянутими в судовому засіданні фотознімками.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень
Суд дійшов висновку, що докази, представлені стороною позивачки, свідчать про те, що вони з померлим ОСОБА_6 проживали однією сімєю, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, з 2002 року по 2016 роки вони фактично були співмешканцями, і саме в роки спільного проживання придбавали майно.
Як вбачається з нотаріально посвідченого договору міни, 26 березня 2015 року у власність ОСОБА_6 перейшли житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0784 га за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Таврійська (Свердлова), 145 (а. с. 10-11).
Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
За ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Проаналізувавши сукупність доказів, наданих позивачкою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.
Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 280-284ЦПК України,
Цивільний позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на частку спільного майна задовольнити повністю.
Вважати встановленим, що ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Хабловська) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 з 01 січня 2004 року по 05 травня 2016 року.
Визнати обєктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1 житловий будинок загальною площею 51,2 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0784 га, що розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Таврійська, 145.
Визнати за ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку загальною площею 51,2 кв.м., що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Таврійська, 145.
Судові витрати віднести на рахунок позивачки.
Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою хоча б однієї з відповідачок, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачками в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачкою шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: