Справа № 214/2017/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 квітня 2018 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2018 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно.

Перевіривши матеріали заяви, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки позов не відповідає вимогам, встановленими ст. 175,177 ЦПК України.

Так, у позовій заяві представник позивача ОСОБА_3 просить відстрочити сплату судового збору за предявлення позовної заяви у звязку з необхідністю визначення вартості спірного майна до закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Вказавши, що попередній розрахунок не має можливості навести у звязку з необхідністю проведення оцінки спірного майна для визначення ціни позову.

Згідно із ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченого законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, визначених пунктами даної частини.

За нормами законодавства єдиною підставою для вчинення судом дій для відстрочення від сплати позивачем судового збору є майновий стан заявника. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 передбачено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VIтастатті 82 ЦПКУкраїни (ст. 136 нині діючого ЦПК) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору позивач повинен навести обставини та подати до суду відповідні докази на підтвердження факту їх існування.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача ОСОБА_2 перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, матеріали позовної заяви не містять.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_5 про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки останнім всупереч вимогам ст. 8 Закону № 3674-VI «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК не надано жодних доказів, що слугували б підставами для відстрочення сплати ним судового збору.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8810,00 грн.).

Таким чином, позивач або його представник повинні зазначити у позові ціну позову, яка, відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна. Крім того, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі, встановлений ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до статті 185 ЦПК України(в редакції від 15.12.2017 року), суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищевикладене, позивачу у встановлений законом строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення цього позову без руху, необхідно усунути вищевказані недоліки, в іншому випадку даний позов буде вважатись неподаним та повертається позивачеві.

Керуючись ст. 4, 19, 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник позивача ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Надати позивачу та його представнику строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Розяснити позивачу та його представнику, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гринь Н.Г.