Постанова

Іменем України

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 464/2903/16-ц

провадження № 61-12284св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби,

третя особа - Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Львівського обласного відділення,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 10 жовтня 2016 року у складі судді Дулебка Н. І. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 02 березня 2017 року у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС), третя особа - Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Львівського обласного відділення, про стягнення допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що позивач працює в СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування оперативного управління. У період з 29 червня до 23 жовтня 2015 року перебував на амбулаторному лікуванні у зв'язку з невиробничою травмою, а у період з 23 до 30 жовтня 2015 року - на амбулаторному лікуванні у зв'язку із загальним захворюванням, що підтверджується відповідними листками непрацездатності. Листки непрацездатності ОСОБА_4 надіслав до в СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС, однак відповідач здійснив оплату лише одного листка непрацездатності у розмірі 808,11 грн, за рештою листків не здійснив нарахування грошових сум та не виплатив кошти, чим порушив соціальні права позивача.

При цьому позивач стверджував, що оскільки отримання матеріального забезпечення у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю залежить від дій страхувальника, СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС, то з неї необхідно стягнути допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за перші 5 днів тимчасової непрацездатності. Враховуючи, що решта допомоги виплачується Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності, страхувальник зобов'язаний надати фонду заявки-розрахунки про нараховані йому суми допомоги по листках непрацездатності в частині, що виплачується за рахунок фонду.

Крім того, ОСОБА_4 зазначав, що у зв'язку з порушенням його трудових прав він був позбавлений засобів до існування, що спричинило йому моральну шкоду.

Ураховуючи викладене, після уточнення в серпні 2016 року позовних вимог, ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача на його користь допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за листками непрацездатності від 29 червня 2015 року серії АГЗ № 604999, від 04 липня 2015 року серії АГЧ № 440138, від 18 серпня 2015 року серії АГЧ №448537, від 16 жовтня 2015 року серії АГЧ № 629983 за перші п'ять днів тимчасової непрацездатності у розмірі 808,11 грн, зобов'язати відповідача нарахувати допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за цими листками непрацездатності та надати Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності належним чином оформлену заяву-розрахунок такої допомоги, а також стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 10 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02 березня 2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФСна користь ОСОБА_4 допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за листками непрацездатності від 29 червня 2015 року серії АГЗ № 604999, від 04 липня 2015 року серії АГЧ № 440138, від 18 серпня 2015 року серії АГЧ №448537, від 16 жовтня 2015 року серії АГЧ № 629983 за перші п'ять днів тимчасової непрацездатності у розмірі 808,11 грн.

Зобов'язано СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФСнарахувати ОСОБА_4 допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за листками непрацездатності від 29 червня 2015 року серії АГЗ № 604999, від 04 липня 2015 року серії АГЧ № 440138, від 18 серпня 2015 року серії АГЧ №448537, від 16 жовтня 2015 року серії АГЧ № 629983, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судового збору.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач надав до СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС листки непрацездатності, що є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності. Однак роботодавець після надходження листків непрацездатності жодних рішень про розслідування нещасного випадку невиробничого характеру не приймав, додаткових документів від позивача не вимагав, однак будь-яких виплат за втрату працездатності йому не здійснював.

Водночас у рішенні зазначено, що ОСОБА_4 є працівником податкової міліції, проходить службу в СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування оперативного управління та отримує грошове забезпечення, з якого не сплачується єдиний соціальний внесок до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тому права на допомогу по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду не має. За таких обставин саме відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за листками непрацездатності, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності.

Відмову в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди мотивовано тим, що розмір шкоди позивач не обґрунтував та не довів вини відповідача в заподіянні такої шкоди.

04 квітня 2017 року СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФСподала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2001 року № 270, рішення щодо розслідування нещасного випадку приймається керівником організації на підставі звернення потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, листка непрацездатності або довідки лікувально-профілактичного закладу з урахуванням, зокрема, пояснень потерпілого та свідчень очевидців. Однак позивач не звертався до СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС щодо розслідування нещасного випадку та не надав повного пакета документів, передбаченого зазначеним Порядком, про що було повідомлено його та начальника оперативного управління.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

27 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 працює на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування оперативного управління СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС.

З 29 червня до 23 жовтня 2015 року ОСОБА_4 перебував на амбулаторному лікуванні у зв'язку з невиробничою травмою, що підтверджується листком непрацездатності від 29 червня 2015 року серії АГЗ № 604999, виданим філією №3 Консультативно-діагностичного центру, та листками непрацездатності від 04 липня 2015 року серії АГЧ № 440138, від 18 серпня 2015 року серії АГЧ №448537, від 16 жовтня 2015 року серії АГЧ № 629983, виданими філією №2 Консультативно-діагностичного центру.

28 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до виконуючого обов'язки начальника оперативного управління СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС ОСОБА_5 з рапортом про перебування на амбулаторному лікуванні у зв'язку з ускладненням хвороби.

24 жовтня 2015 року позивач надіслав листки непрацездатності до СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФСцінним листом з описом вкладення. Відповідач листки непрацездатності отримав, але не оплатив тимчасову непрацездатність ОСОБА_4

З 23 до 30 жовтня 2015 року ОСОБА_4 перебував на амбулаторному лікуванні у зв'язку із загальним захворюванням, що підтверджується первинним листком непрацездатності від 23 жовтня 2015 року серії АГЛ № 898688. Оплату тимчасової непрацездатності позивача за зазначений період здійснено СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС в грудні 2015 року в розмірі 808,11 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_4 проходить службу в СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС, за що отримує грошове забезпечення, з якого не сплачується єдиний соціальний внесок до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Пунктом 7 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2001 року № 270, передбачено, що розслідування нещасних випадків проводиться з метою визначення їх обставин та причин. На підставі результатів розслідування розробляються заходи щодо запобігання подібним випадкам, а також щодо вирішення питань соціального захисту потерпілих.

У процесі розслідування беруться до уваги листок непрацездатності чи довідка лікувально-профілактичного закладу, а також пояснення потерпілого та свідчення очевидців, а у разі потреби - керівника органу (організації), на території чи об'єкті якого стався нещасний випадок.

Згідно з пунктом 11 цього Порядку нещасні випадки (за винятком групових), які сталися з працюючими особами, розслідуються комісією, утвореною організацією, де працює потерпілий, у складі голови комісії - посадова особа, яку визначає керівник організації, і членів комісії - керівника відповідного структурного підрозділу, представника профспілкової організації, членом якої є потерпілий, або уповноваженого трудового колективу, якщо потерпілий не є членом профспілки.

Рішення щодо розслідування нещасного випадку приймається керівником організації на підставі звернення потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, листка непрацездатності або довідки лікувально-профілактичного закладу.

У разі відмови організації провести розслідування нещасного випадку потерпілий або особа, яка представляє його інтереси, може звернутися до районної держадміністрації (виконавчого органу міської, районної у місті ради), яка вирішує питання щодо проведення цього розслідування.

Частиною першою статті 356 ПК України визначено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи спір по суті позовних вимог, урахували зазначені положення норм матеріального права, в тому числі Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру та дійшли правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача допомоги за листками непрацездатності за перші п'ять днів тимчасової непрацездатності, а також зобов'язання відповідача нарахувати ОСОБА_4 допомогу за листками непрацездатності, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності.

При цьому Верховний Суд не бере до уваги доводи касаційної скарги про те, що позивач не звертався до СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС щодо розслідування нещасного випадку та не надав повного пакета документів, передбаченого зазначеним Порядкомрозслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, оскільки ОСОБА_4 надіслав відповідачу видані у встановленому порядку листки непрацездатності. За результатами повідомлення ОСОБА_4 про його тимчасову непрацездатність відповідач рішень про формування комісії для розслідування нещасних випадків невиробничого характеру не приймав та додаткових документів від відповідача не вимагав.

Інших доводів касаційна скарга не містить.

Таким чином, висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, доказам у справі надана належна правова оцінка.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 10 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська

С. П.Штелик