Справа № 360/120/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ? Унятицького Д.Є.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за кредитним договором від 03 лютого 2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на суму залишку заборгованості. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань станом на 30 листопада 2017 року виникла заборгованість в розмірі 11405,01 грн. Оскільки відповідач заборгованість не повертає, просив стягнути з нього вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

22 лютого 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз'яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання.

Відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого він проти позову заперечує, вважає, що копії документів надані позивачем не містять встановлені законодавством необхідні реквізити, тому на їх основі не можна встановити дійсні обставини справи. Також не надано доказів, які підтверджують отримання ним кредиту, а в поданій заяві про ознайомлення відповідача з «умовами і правилами надання банківських послуг», «правилами користування платіжною карткою» відсутній підпис відповідача. Крім цього, позивачем пропущено строк позовної давності. Так відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 03 лютого 2011 року позивач відраховує заборгованість з 26 березня 2011 року хоча відповідно до статті 257 ЦК України строк позовної давності завершився ще в 2013 році. Також в розрахунках позивач вказує штрафні санкції, які містять нараховану пеню і штрафи, а відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності тому одночасне їх застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної юридичної відповідальності за одне і те ж порушення.

До відзиву на позов додано документ, що підтверджує направлення відзиву позивачу

Позивачем відповідь на відзив не подано.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03 лютого 2011 року між сторонами укладено кредитний договір, за яким відповідачу встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок, що підтверджується копіями: анкети-заяви, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг, нової редакції статуту (а.с.8-33, 39). При цьому, заперечення відповідача щодо того, що позивачем не надано підписаних довідки про умови кредитування та умов і правил надання банківських послуг, судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем підписано заяву, що містить посилання на ознайомлення із вказаним документами, що свідчить про погодження із вказаними умовами.

Позивачем станом на 30 листопада 2017 року нарахована заборгованість по кредитному договору в сумі 11405,01 грн. з яких: 1333,89 грн. - заборгованість за кредитом; 9051,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1019,29 грн. - штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-7).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не визнаються обставини щодо користування кредитним лімітом, то позивач зобов'язаний довести зазначені обставини, однак позивачем не надано належних та допустимих доказів, що їх підтверджують.

За таких обставин, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини щодо користування відповідачем кредитним лімітом не доведені належними та допустимими доказами, то підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 82, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 23 квітня 2018 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький