Справа № 766/9646/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Красновський В.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування рішення про закриття банківських рахунків, покладення зобовязань та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Філії Херсонського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яка існувало та відшкодування моральної шкоди, зазначаючи про те, що є вкладником Ощадного банку України та користувачем його послуг з 12.05.1987року, що підтверджується ощадною книжкою № 13817 філіал 8064/081

22.06.2016року звернувся до Філії Херсонського обласного управління з заявою про видачу виписки з його особового рахунку про рух коштів, що були заощаджені до 02.01.1992року та протягом 1992-1994року і підлягали компенсації, але отримав нікчемну відповідь, у тому числі про незаконно закриті 10 рахунків, а рахунок №07501010 не внесений до інформаційно аналітичної системи.

На його неодноразові звернення працівники банку, відмовили у внесенні в компенсаційний рахунок його облігації, сертифікати та ощадні книжки, грошові заощадження, за якими поміщенні в період 10.03.1992року та 13.11.1992 року, та до інформаційно аналітичної системи «Реєстр вкладників заощаджень громадян» для подальшого отримання виплат: - рахунок від 10.03.1992 року №7501010 та рахунок №54006 від 13.11.1992року; облігації 1982 року та сертифікати Ощадного банку СРСР.

В порушення вимог Закону за ініціативою банку 11.11.2013року незаконно закриті його рахунки, де сума на рахунку від початкового внеску більш 10 грн. суперечить його ощадним книжкам та сертифікатам.

Всі його звернення відповідачем ігноруються, що завдало йому моральної шкоди, яку оцінює в 5 000,00грн., і повязує з тим, що ним витрачено багато часу на доведення своїх прав, затрачено зусилля, коли увесь час змушений відриватися від облаштування свого особистого життя, реалізації своїх здібностей, відповідачем також чинились на нього тиск, що призвело до моральних та фізичних страждань, а також відповідачем по відношенню до нього учинений обман, що завдало йому моральну шкоду в сумі 10 000,00грн.

З огляду на викладене, з урахуванням доповнених позовний вимог позивач просив припинити дії, які порушують право:

- зобовязати Ощадбанк Філію Херсонське обласне управління внести до інформаційно аналітичної системи «Реєстр вкладників заощаджень громадян» для подальшого отримання виплат його рахунки від 10.03.1992 року №07501010 (2 000крб) та від 13.11.1992 року №54006 (10 000крб) філія 081/8064 та облігації 1982 року на ощадній книжці рахунок № 0110 філія 100/081 від 28.05.2009року (1470грн) та сертифікати придбання 09.07.1991року(5000крб) на ощадній книжці, рахунок №0109 філія 10021/081 від 28.05.2009року (5250грн.);

- зробити йому виписку з особового рахунку про рух коштів на рахунку з 12.05.1987року по 14.11.1992року(13 рахунків);

- відновити становище, яке існувало до порушення та скасувати незаконні дії про закриття за ініціативою Херсонської філії ощадного банку від 11.11.2013року 13 ти його рахунків, повернути всі списані рахунки до Філії банку, та відновити реальну вартість заощаджень, їх компенсацію у встановленому порядку;

- у випадку постановлення рішення про задоволення позову стягнути одноразову на його користь моральну шкоду в сумі 5000,00грн.;

- витрати у судовому провадженні 5000,00грн. плюс суму будь якого податку, який може бути стягнутий з нього, а також за учинений Філією Херсонського обласного управління обман, згідно ч.2 ст.230ЦК України витрати у судовому провадженні в сумі 10 000,00грн.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову з підставі, заявлених у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, зазначаючи, що банк діяв відповідно до законодавства України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Указу Президента України від 02.09.1996року, починаючи з 2 вересня, в Україні проводиться грошова реформа - введення в обіг визначеної Конституцією та іншим законодавством України національної валюти України, якою є гривня та її сота частина копійка.

Українські карбованці підлягають обміну на гривні (банкноти та розмінну монету) за курсом 100000 карбованців на 1 гривню.

Згідно до ст.1 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» від 21.11.1996року (з послідуючими змінами та доповненнями) на підставі цього Закону встановлюються зобов'язання держави перед громадянами України, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження, поміщені в період до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в установах Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, у тому числі облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР.

Компенсації підлягають також грошові заощадження громадян України, поміщені в установи Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху протягом 1992-1994 років і які знаходилися на рахунках зазначених установ не менше одного повного календарного року в період 1992-1995 років.

Статтею 3 цього Закону встановлено, що заощадження громадян, зазначені у частині першій статті 1 цього Закону, відновлюються у співвідношенні 1 карбованець заощаджень на 1,05 гривні за станом на 1 жовтня 1996 року.

Відповідно до статті 6 Закону компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться, починаючи з 1997 року в грошовій формі за рахунок коштів Державного бюджету України та інших формах відповідно до законодавства.

Компенсація втрат від знецінення грошових заощаджень, поміщених до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в таких установах, проводиться їх власникам у готівковій чи безготівковій формі через установи Ощадного банку України після внесення в інформаційно-аналітичну систему "Реєстр вкладників заощаджень громадян" відомостей про них, необхідних для ідентифікації вкладника під час відкриття рахунку.

Обслуговування громадян, пов'язане із внесенням зазначених відомостей, здійснюється безоплатно. Кошти для компенсації заощаджень громадян визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею.

Порядок проведення компенсації, у тому числі перерахування коштів, передбачених у Державному бюджеті України, установам Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху, визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом установлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що ОСОБА_1 має грошові заощадження, поміщені ним в період до 10.03.1992 року та 13.11.1992року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Після грошової реформи 1996року були переоцінені залишки на вкладах позивача, у гривневому еквіваленті і на його імя відкриті у Територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10021/081 філії Херсонського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» наступні компенсаційні рахунки, із залишком на даний час на рахунках: №3277 1363,68грн,; № 20071 - 2489, 67грн.; № 19355 5838,23грн.; № 19356 - 1304,91грн.; № 19472- 1292,07грн.; №18711- 3469,25грн.;№ 19585 - 1058,19грн.;№ 18970-37.19грн.;№19927-1003,07.

Всі компенсаційні рахунки позивача внесені до інформаційно аналітичної системи «Реєстр вкладників заощаджень громадян» для подальшого отримання виплат.

Погашення облігацій Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, сертифікати 1988 року здійснюється на загальних підставах, відповідно до сум визначених у Державному бюджеті України (ст. 6 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України»).

Проте, грошові кошти з Державного бюджету на їх погашення установам банку не перераховувалися.

Компенсацію громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться виключного в грошовій форму за рахунок Державного бюджету України, починаючи з 1997року.

Згідно до ч.1,2 ст.7 Закону України (21.11.1996 року) заощадження повертаються поетапно, залежно від суму вкладу в межах коштів передбачених для цього в Державному бюджеті України на поточний рік.

Порядок перерахування коштів з Державного бюджету України установам Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху визначається Кабінетом Міністрів України, ним також встановлюється перелік груп вкладників і черговість виплати проіндексованих грошових зобовязань.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що установи Ощадного банку України, в тому числі і Філія Херсонського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» здійснює виплату проіндексованих грошових зобовязань вкладникам за умови перерахування коштів з Державного бюджету України, а зазначені кошти на рахунок банку не перераховувались, тому відсутня вина відповідача у невиплаті позивачу грошових заощаджень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1075 ЦК України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунку, якщо сума грошових коштів, що зберігається на рахунку клієнта. залишилася меншою від мінімального розміру, передбаченого банківськими правилами або договором, якщо така сума не буде відновлена протягом місяця від дня попередження банком про це.

Як, підтверджено матеріалами справи та не спростовано позивачем, вкладників банку було попереджено з 01.09.2013року про необхідність відновлення суми на рахунку до розміру не менше від початкового тобто до 10грн. і в разі не вчинення таких дій протягом двох місяців банк має право закрити рахунки та списати кошти з рахунку з метою сплати комісійної винагороди за закриття рахунку за ініціативою банку.

Оскільки позивач, не вчинив зазначених дій банк обґрунтовано відповідно до банківських умов та правил закрив рахунки позивача, а саме: №13817- на суму 0,10грн.; № 07900159 на суму 1,20грн.; № 07700049 на суму 3,84грн.; № 07700050 на суму 0,55грн.; №0700293 на суму 1,69грн.; № 07700287 на суму 0,44грн.; № 07500587 на суму 0, 43грн.; №077006510на суму 0,43грн.; №07501010 на суму 0, 43грн.

На звернення позивача банком надавалися відповіді, що підтверджено долученими до позовної заявами їх копіями від 19.09.2016року вих. № 235, від 03.10.2016року вих. №252

Відповідно до ст. 23 ЦК України визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин справи, які мають істотне значення.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (ст.ст. 23, 1167 ЦК України).

Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

В ході судового розгляду справи судом не встановлено і позивач не надав доказів на підтвердження протиправності дій відповідача, щодо обставин, з якими позивач повязує завдання йому моральної шкоди.

Безпідставним та позбавленим правового обґрунтування є вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків та моральної шкоди, з підстав передбачених ч.2 ст.230 ЦК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 23, 1075 ЦК України, Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», керуючись ст.ст. ст. ст. 6-13, 81, 258, 259, 263- 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко