Справа № 183/733/18
№ 2-о/183/87/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Демяненка Р.К.,

розглянувши в у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Шевченківська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,39 га, розташованої на території с. Шевченківка Магдалинівського району, виданий 12 лютого 1997 року на імя ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1798, належить ОСОБА_2 Єлізаветі Кирилівні, померлій 03 квітня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що 03 квітня 2016 року померла його мати ОСОБА_2 Єлізавета Кирилівна. Ще за життя, 12 лютого 1997 року його мати отримала державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,39 га, розташованої на території с. Шевченківка Магдалинівського району. Після смерті матері заявнику, як єдиному спадкоємцю, який фактично прийняв спадщину, будучи зареєстрованим разом з матірю на день її смерті, стало відомо, що він не зможе отримати кадастрові номери на вищезазначену земельну ділянку та в подальшому отримати свідоцтво на спадщину, оскільки в Державному акті наявні розбіжності. Так, імя та по батькові його матері в Державному акті зазначено «Єлизавета Кириллівна», натомість згідно свідоцтві про смерть, паспорту, довідки про присвоєння ІПН її імя та по батькові вірно значиться «Єлізавета Кирилівна». Виявлені розбіжності в імені та по батькові матері, зазначені в Державному акті на землю є нічим іншим, як граматичною помилкою осіб, що готували даний документ, адже оформлюючи його не було перевірено правильність в написанні імені та по батькові матері відповідно до паспорту.

Встановлення зазначеного факту для нього необхідне для оформлення своїх спадкових прав, тому заявник звернувся до суду з зазначеною заявою.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду з заявою, у якій просить справу розглянути у її відсутність, заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи також в судове засідання не зявився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

13 лютого 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_1 Єлізавети Кирилівни, про що свідчить свідоцтво про його народження, видане російською мовою, у якому імя матері мовою оригіналу зазначено, як «Елизавета Кирилловна».

Суду надано копію Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП, виданого Шевченківською сільською радою народних депутатів 12 лютого 1997 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 являлася власником земельної ділянки, площею 0,39 га, земельна ділянка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25га, ведення особистого підсобного господарства - 0,14 га (а.с.10).

Між тим, згідно копії паспорту серії АЕ 768821, виданого Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 14 листопада 1997 року на імя матері заявника, імя та по батькові останньої зазначено як Єлізавета Кирилівна (а.с. 6), такі ж дані містяться і в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.7).

03 квітня 2016 року ОСОБА_2 Єлізавета Кирилівна померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.8).

В судовому засіданні встановлено, що заявник являється спадкоємцем померлої ОСОБА_2 Єлізавети Кирилівни, однак за наявності розбіжностей в імені та по батькові спадкодавця та власника спадкового майна, заявник позбавлений можливості оформити свої спадкові права.

Між тим, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що імя та по батькові спадкодавця та власника земельної ділянки вірно значиться Єлізавета Кирилівна, а при видачі Державного акту про право приватної власності на землю в імені та по батькові власника була допущена помилка.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,76,81,89, 263, 265, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Шевченківська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт належності правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю, площею 0,39 га, розташованої на території с. Шевченківка Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25га, ведення особистого підсобного господарства - 0,14 га, виданого 12 лютого 1997 року на імя ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1798, належить - ОСОБА_2 Єлізаветі Кирилівні, померлій 03 квітня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.