Постанова

Іменем України

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 361/10395/14-ц

провадження № 61-12646cв18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2016 року у складі колегії суддів: Мельника Я. С., Волохова Л. А., Матвієнко Ю. О.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та додаткових витрат.

Позовну заяву мотивовано тим, що ОСОБА_2, громадянин Російської Федерації, є батьком ОСОБА_3, однак ухиляється від надання матеріальної допомоги на її утримання. На теперішній час ОСОБА_3 навчається на контрактній основі у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка і потребує матеріальної допомоги.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути із ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрирічного віку (залежно від того, яка з цих обставин настане першою); стягнути із ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на оплату навчання доньки - ОСОБА_3, яка продовжує навчання у Київському національному університеті імені ТарасаШевченко, у розмірі 1/2 частини витрат за навчання згідно із договором про надання освітніх послуг від 12 жовтня 2012 року № 3293 до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрирічного віку, яка з цих обставин настане першою; стягнути із ОСОБА_2 на свою користь вже сплачені додаткові витрати на оплату навчання дитини, яка продовжує навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, у розмірі 1/2 частини - 47 500 грн згідно із договором про надання освітніх послуг від 12 жовтня 2012 року № 3293.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2015 року у складі судді Маценко Н. П. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частки усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для особи відповідного віку, починаючи з 11 січня 2015 року до 30 червня 2017 року. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що повнолітня дочка сторін продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надавати.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2016 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2015 року залишено без змін.

Ухвалу суду апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, а відповідач має можливість надавати таку допомогу.

10 січня 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанцій не повідомляв належним чином ОСОБА_2 про судове засідання, порушивши таким чином право відповідача на судовий захист.

11 травня 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначав, що 26 травня 2016 року ОСОБА_1 була присутня під час судового засідання в суді апеляційної інстанції та не заперечувала проти того, що справа розглядається без участі відповідача у справі - ОСОБА_2

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

06 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин третьої, п'ятої статті 74 ЦПК Українив редакції, чинній на час вирішення спору судом, судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

На запит судді Орловського обласного суду Російської Федерації Корневої М. А. від 02 листопада 2016 року листом Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2016 року № 1/310/2016 року повідомлено Орловський обласний суд Російської Федерації про те, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо повідомлення відповідача ОСОБА_2 про слухання справи в апеляційному суді 26 травня 2016 року (а. с. 179).

Постановою Орловського обласного суду Російської Федерації від 25 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про примусове виконання на території Російської Федерації рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2015 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частки усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для особи відповідного віку, починаючи з 11 січня 2015 року до 30 червня 2017 року, на підставі неналежного повідомлення апеляційним судом ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи.

Згідно із частинами першою та другою статті 2 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж установлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 169 ЦПК України2004 року суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 ЦПК України 2004 року, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-якого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких відсутні відомості про вручення судових повісток.

Частиною першою статті 304 ЦПК України2004 року передбачено, що справа в апеляційному порядку розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою ЦПК України про апеляційне провадження.

Відповідно до частини першої 305 ЦПК України 2004 року апеляційний суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, якщо немає відомостей про вручення їй судової повістки.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2016 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та додаткових витрат призначено до розгляду на 14 квітня 2016 року (а. с. 148).

У зв'язку з короткочасним відрядженням колегії суддів, справу знято з розгляду та розгляд справи відкладено на 26 травня 2016 року (а. с. 152).

Разом із тим матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 повідомлений про час та місце розгляду справи в апеляційному суді, оскільки судова повістка про відкладення розгляду справи на 26 травня 2016 року судом апеляційної інстанції на адресу ОСОБА_2 не направлялася.

Неповідомлення відповідача про час та місце розгляду апеляційної скарги у справі за його участю є порушенням вимог статті 6 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Складовою частиною визначеного цією статтею права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (Рішення ECHR у справі Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands (Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів) від 27 жовтня 1993 року, § 33).

Відповідно до частини другої статті першої Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Конвенція про правову допомогу) громадяни кожної з Договірних Сторін мають право вільно і безперешкодно звертатися в суди, виступати в них, подавати клопотання, пред'являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Статтею 6 Конвенції про правову допомогу передбачено, що Договірні Сторони надають одна одній правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, їх вручення.

Згідно із частиною першою статті 10 та статтею 11 Конвенції про правову допомогу, запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані її мовою або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти. Вручення документів засвідчується підтвердженням, підписаним особою, якій вручений документ, і скріпленим офіційною печаткою запитуваної установи, із зазначенням дати вручення і підписом працівника установи, що вручає документ або виданий цією установою інший документ, у якому повинні бути зазначені спосіб, місце і час вручення.

Порядок опрацювання доручень про вручення документів на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначено в Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 (далі - Інструкція).

Відповідно пункту 1.8. розділу І Інструкції головні територіальні управління юстиції взаємодіють з іноземними компетентними органами з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах через Міністерство юстиції України, яке відповідно до положень міжнародних договорів є центральним органом України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах.

Якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникає необхідність у врученні документів за кордоном, суд України, який розглядає справу, складає доручення про надання правової допомоги за кордоном та направляє його через головне територіальне управління юстиції до Міністерства юстиції України, якщо інше не передбачено міжнародним договором. Міністерство юстиції України опрацьовує доручення та направляє його до центрального органу з питань надання міжнародної правової допомоги у цивільних справах запитуваної держави, а також отримує від іноземних компетентних органів інформацію та документи щодо виконання доручень компетентних органів України і направляє їх через головні територіальні управління юстиції відповідному органу (підпункти 1.10.1., 1.10.2. пункту 1.10. розділу І, пункти 2.5., 2.7. розділу ІІ Інструкції).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що в разі, якщо відповідач у справі є громадянином однієї з держав-учасниць Конвенції про правову допомогу і проживає на її території, він має бути повідомлений про час і місце судового розгляду справи за позовом до нього відповідно до положень цієї Конвенції та Інструкції: за дорученням суду України, направленим через головні територіальні управління юстиції до Міністерства юстиції України, якщо інше не передбачене міжнародним договором України.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-835цс17.

Вирішуючи справу, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що відповідач є громадянином РФ (держави-учасниці Конвенції) та проживає на її території, і не звернув уваги на вищевказані норми Конвенції про правову допомогу положення статей 169, 305 ЦПК України 2004 року, статті 80 Закону України від 23 червня 2005 року «Про міжнародне приватне право» та Інструкції щодо встановленого порядку належного повідомлення відповідача у справі через головні територіальні управління юстиції.

Розглянувши справу за відсутності відповідача ОСОБА_2, щодо якого відсутні докази повідомлення належним чином про час та місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції порушив його право на участь у судовому розгляді, не забезпечив можливості обґрунтувати свої заперечення щодо позову і, таким чином, не взяв до уваги вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд та статті 1 Конвенції про правову допомогу про національний правовий режим для громадян Договірних Сторін у сфері судочинства.

Наслідком вказаного порушення стала відмова Орловського обласного суду Російської Федерації від 25 листопада 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про примусове виконання на території Російської Федерації рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2015 року. Правовою підставою цієї відмови є положення статті 55 Конвенції про правову допомогу про те, що у визнанні та у видачі дозволу на примусове виконання іноземного судового рішення може бути відмовлено у випадку, якщо відповідач не брав участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому представнику не був вчасно і належно вручений виклик до суду.

Згідно з підпунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 400, 402, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 26 травня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк