РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/11269/15-ц

Провадження № 2/643/213/18

10.04.2018 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

за участю секретаря - Горборукової М.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача АГК «ТАІР-92» - Войтовича М.С.

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Автогаражного кооперативу «ТАІР-92», ОСОБА_3 про поновлення у членах кооперативу та усунення перешкод у користуванні гаражем,

в с т а н о в и в:

14.07.2015 р. ОСОБА_4 звернувся до Московського районного суду м. Харкова (суддя Оксененко В.А.) з позовом до Автогаражного кооперативу «ТАІР-92», ОСОБА_3, в якому просить зобов'язати кооператив «ТАІР-92» поновити його членство у автодорожньому кооперативі «ТАІР-92», усунути перешкоди у користуванні гаражем НОМЕР_1 кооперативу «ТАІР-92» шляхом зобов'язання ОСОБА_3 звільнити незаконно зайнятий ним гараж. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він з 1993 року є членом автогаражного кооперативу «ТАІР-92», який розташований по вул. Тимурівців, 36, м. Харкова. Автогаражний кооператив створено для задоволення потреб громадян в будівництві та придбанні гаражів за рахунок власних коштів і надання послуг переважно членам кооперативу. У тому ж році позивачем було внесено до кооперативу вступний внесок, сплачено в повному обсязі пайові внески та здійснювалися регулярні щомісячні платежі. Цим надано йому право бути членом кооперативу, з забезпеченням права на володіння та користування гаражним боксом НОМЕР_1, який придбаний позивачем за власні кошти та власною працею. Протягом всього часу з моменту придбання гаража НОМЕР_1, більше 20 років, в ньому зберігався його легковий автомобіль, а згодом автомобіль його дружини, оскільки через хворобу Паркінсона позивач не в змозі керувати транспортним засобом і тому його продав. На початку 2012 року до позивача звернувся його рідний брат - ОСОБА_3, з проханням надати йому в оренду, належний позивачу гараж НОМЕР_1 у кооперативі «ТАІР-92». Останній запевнив позивача, що буде сплачувати щомісячні платежі за користування гаражем, щоб полегшити його й так великі витрати, пов'язані з лікуванням його хвороби. У квітні 2015 року позивач дізнався, що його виключено з членів кооперативу «ТАІР-92», а гаражем НОМЕР_1 користується його брат, так як став членом цього автогаражного кооперативу. Даний факт підтверджується довідками голови АГК «ТАІР-92» від 28.04.2015 р. та від 17.07.2015 р. На сьогоднішній час позивач позбавлений права користуватися належним його гаражем, оскільки другий відповідач по справі - ОСОБА_3 змінив замки і в ньому зберігається чуже майно. Виключення його з членів автогаражного кооперативу «ТАІР-92» позивач вважає незаконним та проявом порушення його прав на користування та володіння придбаного ним гаражем НОМЕР_1, оскільки ст. 13 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 р. передбачено, що членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу.

Ухвалою суду від 07.06.2016 р. позовна заява ОСОБА_4 залишена без розгляду.

Ухвалою Судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області ухвала Московського районного суду м. Харкова від 7 червня 2016 року скасована, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.1 а.с. 218-219).

Ухвалою суду від 12.07.2017 р. справа прийнята до провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі виданої довіреності, підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того, зазначила, що позивач ОСОБА_4 дозволив своєму братові користуватися своїм гаражем та льохом у автогаражному кооперативі «ТАІР-92» взамін допомоги на ліки, однак останній свої обов'язки не виконував. Підпис на заяві про вихід із членів кооперативу, в зв'язку з продажем гаражу, не належить позивачу.

Позивач ОСОБА_4 направив суду заяву, в якій зазначив, що є інвалідом 1 групи. В листопаді 2012 року на прохання брата ОСОБА_3 дозволив останньому користуватися гаражем та льохом. За це брат пообіцяв йому допомогти матеріально на операцію, однак своїх обіцянок не виконав. Гараж він брату не продавав та не дарував (т.2 а.с. 33-37).

Представник відповідача Автогаражного кооперативу «ТАІР-92» Войтович М.С. в судовому засіданні зазначив, що є головою кооперативу. Позовні вимоги позивача не визнав. В 2012 році вони були у дружніх стосунках з позивачем. Останній висловлював бажання переписати свій гараж на брата ОСОБА_3. Дружина ОСОБА_3 написала в кооперативі заяву та поїхали додому до ОСОБА_4 підписати заяву, яку останній підписав. На зборах членів кооперативу ОСОБА_4 виключили з членів кооперативу на підставі його заяви, а ОСОБА_3 включили в члени кооперативу. Право власності на гараж не оформлено. Крім того, просив застосувати строки позовної давності до вимог ОСОБА_4, оскільки пройшло три роки, та в його позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що його брат ОСОБА_4 захворів, йому робили операцію і він йому допомагав. Дружина брата жодного разу до лікарні не приїжджала. ОСОБА_4 запропонував йому гараж. Просив самому написати заяву на вихід з членів кооперативу, однак дружина відповідача написала заяву, а підписав заяву сам ОСОБА_4 біля свого будинку. Машину ВАЗ-2107 з гаража він переганяв сам до будинку сестри за адресою - проїзд Високовольтний, 9. З 2012 року він є членом кооперативу. Гроші за гараж він виплатив за три роки. Брат з дружиною ОСОБА_1 на той час розлучилися. Братові допомагав коштами на лікування, привіз диван, погасив борги. В позові просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача - автогаражного кооперативу «ТАІР-92», відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 був членом автогаражного кооперативу «ТАІР-92» з 1993 року по 30.11.2012 р., що підтверджується відповідною довідкою, та користувався гаражним боксом НОМЕР_1 (т. 1 а.с.14).

30.11.2012 р. ОСОБА_4 звернувся з заявою до голови АГК «ТАІР-92», в якій просив виключити його із членів АГК «ТАІР-92», в зв'язку з продажем гаражу НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 67).

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 11751 від 15.02.2016, підпис від імені ОСОБА_4 в заяві від його імені від 30.11.2012 про виключення з членів АГК «Таїр 92», розташований під текстом праворуч запису «30.11.2012», - виконаний ОСОБА_4 (т.1 а.с.148-157).

30.11.2012 відповідач ОСОБА_3 звернувся до голови АГК «ТАІР-92» з заявою, в якій просив прийняти його в члени АГК «ТАІР-92», в зв'язку з купівлею гаражу НОМЕР_1 (т.1 а.с. 23).

Відповідно до протоколу засідання Правління АГК «ТАІР-92» від 18 грудня 2012 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, в зв'язку з переоформленням боксу НОМЕР_1 та виходом з членів кооперативу ОСОБА_4 прийнятий в члени кооперативу ОСОБА_3 та переоформлений бокс 122 на його ім'я (т.1 а.с.49).

Згідно з п.3.5. розділу 3 статуту кооперативу, особа, яка вступає, становиться членом споживчого товариства після сплати вступного та мінімального пайового внеску, прийняття рішення Правлінням товариства про його прийом (т.1 а.с.36-48).

З довідки Автогаражного кооперативу «ТАІР-92» від 17.07.2015 вбачається, що ОСОБА_3 є членом АГК «ТАІР-92» з 30.11.2012 р., в зв'язку з придбанням боксу НОМЕР_1. Вступні внески сплатив, членські внески платить у повному обсязі та своєчасно (т.1 а.с.15).

Статтею 13 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього;

припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу;

несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу;

смерті члена кооперативу - фізичної особи;

ліквідації члена кооперативу - юридичної особи;

припинення діяльності кооперативу.

Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду.

З досліджених судом доказів вбачається, що позивач ОСОБА_4 добровільно вийшов з Автогаражного кооперативу «ТАІР-92», тому підстав для задоволення його позовних вимог до Автогаражного кооперативу «ТАІР-92», ОСОБА_3 про поновлення у членах кооперативу та усунення перешкод у користуванні гаражем суд не вбачає та в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовляє за його безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Автогаражного кооперативу «ТАІР-92», ОСОБА_3 про поновлення у членах кооперативу та усунення перешкод у користуванні гаражем - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 17 квітня 2018 року.

Суддя Харченко А.М.