Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-612/2008 Головуючий у 1 інстанції Громова І.Б.
Провадження № 22-ц/778/629/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Кухар С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора, Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2008 року ОСОБА_4 звернулася до суд з позовом до територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора, Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В позові зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_5. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, як дочка померлої. Інших спадкоємців за законом першої черги немає. Після відкриття спадщини вона на протязі 6-ти місячного строку не звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, оскільки не зберігся правовстановлюючий документ на жилий будинок.

ОСОБА_4 прийняла спадщину фактично, а саме, на протязі 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини періодично мешкала, користувалася спадковим майном та зберігала його. Окрім цього, правовстановлюючий документ на спадковий будинок на ім'я померлої матері не зберігся. На теперішній час вона не має можливості зареєструвати право власності на спадковий будинок на ім'я померлої матері, тому що правоздатність фізичної особи припиняється з її смертю, що змусило її звернутися до суду з даною позовною заявою.

Посилаючись на викладене, просила суд встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди, а саме: житловий будинок - літера А, погріб під А - літера пг, ґанок до А, ґанок до А, сарай - літера Б, вбиральня - літера В, паркан № 2, колодязь № 1, хвіртки № 3, басейн № 4, ворота № 5, хвіртки № 6, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2008 року позов задоволено.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_4 спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди, а саме: житловий будинок - літера А, погріб під А - літера пг, ґанок до А, ґанок до А, сарай - літера Б, вбиральня - літера В, паркан № 2, колодязь № 1, хвіртки № 3, басейн № 4, ворота № 5, хвіртки № 6, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вона є донькою померлої ОСОБА_5 Крім неї на час смерті матері були живі ще сім дітей ОСОБА_5 Про її фактичне прийняття спадщини знали всі брати та сестри. Заперечень з цього приводу ні у кого не було. ОСОБА_4 не повідомляла їм про свої наміри прийняти спадщину у вигляді зазначеного житлового будинку. Судом не законно визнано право власності на спірне майно в порядку спадкування після померлої ОСОБА_5 В матеріалах справи відсутні докази того, чи належав за життя ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності. Надана копія технічного паспорту на житловий будинок, не є підтвердженням права власності.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа не заводилася і ніхто зі спадкоємців не звертався до нотаріальної контори. Визнаючи право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що згідно копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1, складеного станом на 16 липня 2008 року, власником зазначеного житлового будинку є ОСОБА_5

З вказаним висновком суду колегія судів не погоджується з огляду на наступне.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно.

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 власником зазначеного будинку є ОСОБА_5

Судом встановлено, що спадкоємцями майна померлої ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є її донька -ОСОБА_4, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 немає. Проте, зазначене не відповідає дійсності та є помилковим. З довідки, виданої виконкомом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 14.09.2017 року вбачається, що згідно архівних документів станом на 1957 рік були записані такі громадяни: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. З вказаної довідки вбачається, що після смерті ОСОБА_5, окрім ОСОБА_4 були й інші спадкоємці першої черги.

Правовстановлюючі документи на спадкове майно в вигляді житлового будинку та спорудами за адресою - АДРЕСА_1 не збереглися.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на їх обґрунтованість та доведеність, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставною для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На підставі ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1299 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

В позовній заяві ОСОБА_4 зазначала, що прийняти спадщину через нотаріальну контору вона не може, оскільки не зберігся правовстановлюючий документ.

Судом першої інстанції не перевірено вказані обставини, та незаконно визнано право власності на спірне майно.

Матеріали справи не містять доказів того, чи належав за життя ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності.

Надана копія технічного паспорту на житловий будинок, не є підтвердженням права власності.

З матеріалів справи вбачається, що до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися. Спадкова справа не заводилася. В матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок ОСОБА_4

Таким чином, у суду не було законних підстав визнавати право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування.

Суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_4

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню в частині позовних вимог щодо визнання права власності, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382-384, 390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2008 року у цій справі скасувати в частині визнання права власності.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: