РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 закладу «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ХОР про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, мотивуючи тим, що він працює лікарем з медицини невідкладних станів СЕ(Ш)МД м. Херсона. Головним лікарем ОСОБА_3 22 серпня 2017 року видано наказ № 31-ст, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за ніби-то допущене останнім порушення вимог п.п. 2.2, 2.23, 2.25, 2.26 посадової інструкції лікаря з медицини невідкладних станів.

Пояснює, що 24 травня 2017 року біля 01 години він у складі бригади швидкої допомоги здійснив виїзд за викликом на адресу м. Херсон, вул. Красіна, 15а, де виявив дві особи, які потребували медичної допомоги. Дані про госпіталізацію одного потерпілого та відмову від госпіталізації другої особи позивач вніс належним чином до картки виїзду швидкої допомоги (ф.109 наказ МОЗ 999) в паперовій та електронній формах та одразу повідомив старшого лікаря СЕ(Ш)МД по телефону та в електронній формі 110 (яка згідно ст. 7 та 8 Закону України про електронні документи та електронний документообіг має таку ж юридичну силу, як і паперова), як то передбачено п.2.24 посадової інструкції. Факт відмови пацієнтки, яка перебувала у стані алкогольного спяніння, від будь-якої медичної допомоги та госпіталізації, було зафіксовано належним чином в присутності працівників поліції.

Вважає, що його професійні дії не містять порушень п.п. 2.23,2.25,2.26 Посадової інструкції в звязку з тим, що вони регламентують порядок транспортування хворого та порядок повідомлення диспетчера Центральної підстанції і старшого чергового лікаря, що ним було виконано.

Крім того вказує, що події, які Головним лікарем ОСОБА_3, визначені як порушення позивачем посадової інструкції лікаря з медицини невідкладних станів, відбулись 24 травня 2017 року, а дисциплінарне стягнення застосовано 22 серпня 2017 року, тоб-то, більш, ніж через 3 місяці після виявлення порушення, що суперечить вимогам статті 148 КЗпП.

Просить суд скасувати наказ Головного лікаря ОСОБА_3 від 22 серпня 2017 року № 31-ст, «Про застосування дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 у виді догани та нарахувати передбачені особливим характером та особливими умовами праці надбавки до заробітної плати, як лікаря з медицини невідкладних справ за вересень, жовтень, листопад 2017року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.02.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

У матеріалах справи містяться письмові заперечення від відповідача ОСОБА_2 закладу «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ХОР в яких останні просили у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно наданої позивачем копії трудової книжки, ОСОБА_1 займає посаду лікаря з медицини невідкладних станів, відповідно повинен виконувати вимоги посадової інструкції лікаря з медицини невідкладних станів станції екстреної(швидкої) медичної допомоги.

22.11.2015 року позивач був ознайомлений з посадовою інструкцією лікаря з медицини невідкладних станів станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, затвердженою Головним лікарем ОСОБА_2 закладу «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради ОСОБА_3 17.06.2015, про що є відповідний підпис.

Позивач у позові зазначає, що 24 травня 2017 року біля 01 години позивач у складі бригади швидкої допомоги здійснив виїзд за викликом на адресу м. Херсон, вул Красіна, 15а, де виявив дві особи, які потребували медичної допомоги. Дані про госпіталізацію одного потерпілого та відмову від госпіталізації другої особи позивач вніс належним чином до картки виїзду швидкої допомоги (ф.109 наказ МОЗ 999) в паперовій та електронній формах та одразу повідомив старшого лікаря СЕ(Ш)МД по телефону та в електронній формі 110 (яка згідно ст. 7 та 8 Закону України про електронні документи та електронний документообіг має таку ж юридичну силу, як і паперова), як то передбачено п.2.24 посадової інструкції. Факт відмови пацієнтки, яка перебувала у стані алкогольного спяніння, від будь-якої медичної допомоги та госпіталізації, було зафіксовано належним чином в присутності працівників поліції.

Таким чином позивач стверджує, що «факт відмови пацієнтки, від медичної допомоги та госпіталізації було зафіксовано належним чином в присутності працівників поліції».

Однак, суд із вказаним твердженням позивача суд не може погодитися з наступних підстав:

Відповідно до п.45. Інструкції щодо заповнення форми первинної медичної облікової документації ПО/о «Карта виїзду швидкої медичної допомоги», затвердженої наказом МОЗ України від 17.11.2010 №999, розділ «Відмова» заповнюється випадку відмови особи від медичної допомоги/транспортування. При цьому особа особисто зазначає своє прізвище, ім'я, по батькові, підкреслює, від чого саме відмовляється, та ставить підпис. Поряд з підписом особи ставлять свої підписи свідки відмови (якщо такі є). У разі відмови особи чи її законного представника або інших свідків ставити свій підпис про відмову від медичної допомоги/транспортування керівник бригади Е(Ш)МД зазначає в цьому рядку: «Відмовився підписувати».

Судом встановлено, що в карті виїзду (форма 110/0) у розділі «ВІДМОВА» відомості про працівників поліції та їх підписи відсутні, також відсутній підпис ОСОБА_4 про відмову від надання медичної допомоги та госпіталізації в лікувальний заклад. Тобто, аналізуючи медичну документацію, а саме карту виїзду швидкої медичної допомоги (форма 110/0) від 24.05.2017 заявка №21, вбачається, що позивач належним чином не заповнив її, чим порушив п. 2.26 Посадової інструкції.

Крім того, відповідно до вимог п. 2.23 посадової інструкції, у разі відмови пацієнта від госпіталізації лікар МНС обовязково повинен повідомити про це старшого лікаря МНС центральної оперативної диспетчерської, який у такому разі може направити за даною адресою виклику іншу бригаду Е(Ш)МД для повторного відвідування даного хворого, з урахуванням тяжкого стану хворого (ножове поранення черевної порожнини). Також при відмові від госпіталізації, лікар з МНС повинен передати наступність для відвідування хворої лікарем поліклініки.

Однак, Позивачем не було виконано належних дій, що підтверджується актом від 10.08.2017р. за результатами проведеного службового розслідування, а саме встановлено відсутність позначки у картці виїзду (форма 110/0) у пункті 6 «Повідомлення» та пояснення самого ОСОБА_1

Крім того, відповідно до наказу МОЗ України від 17.11.2010 №999: п. 23. «У пункті 6 «Повідомлення» у відповідному рядку необхідно зазначити кому передана інформація щодо особи, з обов'язковим зазначенням номера телефону, часу передачі повідомлення, прізвища особи, яка прийняла інформацію, реєстраційного номера тощо». Однак, у п. 6 форми 110/0 від 24.05.2017 № 21 вищевказана інформація відсутня, що свідчить про порушення позивачем пункту 2.26. посадової інструкції щодо ведення документації.

Аналізуючи зміст службової записки від 04.08.2017 року, суд вбачає, що при перевірки вихідних дзвінків з робочого телефону бригади Е(Ш)МД №1/4, лікар телефонував лише до поліції об 03-16 год. Вказаний факт спростовує твердження позивача про те, що ним було повідомлено старшого лікаря СЕ(Ш)МД по телефону про госпіталізацію одного потерпілого та відмову від госпіталізації другої особи.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що відповідачу про факт можливого порушення ОСОБА_1 стало відомо зі службової записки заступника головного лікаря ОСОБА_5 від 04.08.2017року. Наказом головного лікаря КЗ «ОТЦЕМД та МК» ХОР від 09.08.2017 №407 призначено комісію для проведення службового розслідування. Комісія провела розслідування та дійшла висновків, які викладено у акті від 10.08.2017р. було підтверджено факти неналежного виконання Позивачем вимог наказу МОЗ України від 17.11.2010 №999, посадової інструкції лікаря МНС та стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за наказом від 22.08.2017 №31-ст. Таким чином, суд вважає, що з моменту виявлення проступку 04.08.2018р., встановлення Позивачем порушення 10.08.2017р. та застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани 22.08.2017р., відповідачем порушень строку, передбаченого ст. 148 КЗпП України не допущено.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено факту належного виконання посадових обовязків, суд вважає, що у відповідача були законні підстави для накладення дисциплінарного стягнення на позивача, тому позовні вимоги останнього є такими що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 закладу «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ХОР про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська