РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Приступи Д.І.,

секретарі - Стрілець С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 (29000, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (29016, м.Хмельницький, вул. Храновського, 11 а) про стягнення 308 637 360 грн. доходу, який товариство могло одержати від використання безпідставно набутого майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Хмельницькобленерго» про стягнення грошових коштів в сумі 308 637 360 грн. за період з січня 2008 року по червень 2012 року, вказуючи, що це сума доходу, яке б ПАТ «Хмельницькобленерго» могло одержати від використання набутого без законної підстави майна, а саме реконструйованої підстанції АДРЕСА_2

Позивач та його повноважний представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, вказував на їх безпідставність та просив в задоволенні позову відмовити.

Суд заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необгрунтованість позову, та про те, що в його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до вимог ст. 1214 ч. 1 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2016 року (справа №686/8864/15-ц) зобов'язано ПАТ «Хмельницькобленерго» повернути ОСОБА_1 протягом календарного місяця поточного року зі свого незаконного володіння реконструйовану підстанцію АДРЕСА_2

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 вересня 2017 року змінено спосіб та порядок виконання даного судового рішення шляхом стягнення з ПАТ «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_1 її вартості в сумі 268196 грн.

Відповідно до вимог ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з висновку Вінницького відділення КНДІСЕ від 20 червня 2017 року №2377/17-21 (справа №686/19695/16-ц), максимальна (сумарна номінальна) потужність підстанції ПС 110/35/10 кВ залежить від робочого навантаження, яке є різним у різні часові проміжки доби, а саме: в нічні години, коли споживається мінімум електричної енергії, та (або) більша кількість електроприймачів вимкнена, у ранкові часи доби споживання електричної енергії має тенденцію до збільшення та, як правило, у вечірній час електричне споживання набуває свого максимуму.

Як вбачається з повідомлення цього ж відділення КНДІСЕ від 22 вересня 2017 року №694/17-21, на момент проведення судово-економічної експертизи методика розрахунку можливого розміру доходу від безпідставного використання обленерго електроустановок, що належать іншим власникам, не розроблена.

Згідно листа ПАТ «Хмельницькобленерго» від 17 червня 2014 року №01-06-1552 на адресу ПП "Енергокомплект", на посаді директора якого перебував ОСОБА_1, вбачається, що на підстанції ПС 110/10 "Міська", що належить ПАТ «Хмельницькобленерго», знаходиться трансформатор марки ТДТН 25000/110/35/10, балансоутримувачем якого є ПП "Енергокомплект". Оскільки ПАТ «Хмельницькобленерго» не використовує його у своїй діяльності, а тому ПП "Енергокомплект" пропонується його демонтувати та вивезти з території підстанції за умови сплати коштів за його оперативне та технічне обслуговування. Однак, ПП "Енергокомплект" з цього приводу не вчинив жодних дій, що підтверджується також рішенням господарського суду Хмельницької області від З березня 2015 року (справа №924/175/15).

З огляду на викладене, позивачем не доведено факту використання ПАТ «Хмельницькобленерго» підстанції ПС 110/35/10 кВ чи іншого належного ОСОБА_1 на праві власності майна електричної підстанції, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та не доведено суми отриманого чи можливого отримання доходів відповідачем за вказаний період.

Судом враховується, що позивачем не подано первинних документів щодо використаних обсягів електроенергії, а саме рапортів, звітів тощо.

Враховуючи неподання позивачем первинних документів щодо використаної електроенергії, суд позбавлений можливості самостійно провести перевірку обґрунтованості розміру заявлених до відшкодування коштів.

Окрім того, судом враховується, повідомлення про неможливість надання висновку комплексної судово-економічної експертизи від 22.09.2017 року Вінницького відділення КНДІСЕ.

Поданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення грошових коштів, суд оцінює критично, як такий, що не підтверджений належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 353, 354 ЦПК України,

вирішив:

В позові відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2018 року.

Суддя: Д.І. Приступа