Справа № 274/5202/17
Провадження № 2/0274/1022/18
Рішення
03.04.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., позивачки, представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на утримання дружини, -
В с т а н о в и в :
В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем з 22.03.2017 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі. В даний час відповідач проживає окремо від неї та їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не бере участі у вихованні та утриманні малолітньої дитини. Позивачка зазначає, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу по народженню дитини в розмірі 860 грн., щомісячно, інших доходів не має. Тому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 , 1987 р.н., на її користь аліменти в розмірі по 1500 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 1000, 00 грн., щомісячно , на її утримання, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві. Позивачка зазначила, що будь-яких доказів про те, що відповідач в даний час спроможній сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн., щомісячно, як на утримання сина та на її утримання в неї немає, їй відомо, що відповідач повернувся до служби в Збройних Силах України, працює за контрактом в м. Миколаєві, однак адреси військової частини вона не знає, доказів на підтвердження даного факту в неї також немає. Вказала,що відповідач за час окремого проживання в добровільному порядку жодної матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної дитини не надав, жодних перешкод у спілкуванні з сином йому ніхто не чинить. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив. 06 лютого 2018 року на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, згідно якої позовні вимоги визнав частково, просив суд стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в задоволенні інших позовних вимог просить відмовити ( а.с. 21-23). Свої заперечення проти задоволення позовних вимог обґрунтовує тим, що він має незадовільний стан здоров`я, не має постійного місця роботи та не може його знайти, підсобного господарства не має, проживає в квартирі, що належить його батькам.
Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові докази прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що сторони по справі з 22 березня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с.5).
Відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6).
Згідно довідки, виданої управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Бердичівської міської ради, ОСОБА_2 отримує допомогу при народженні дитини в розмірі по 860 грн., щомісячно ( а.с.7).
Як передбачено ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ст. 182 СК України).
В судовому засіданні судом достовірно встановлено, що відповідач, як батько дитини, самоусунувся від виховання та матеріального забезпечення хлопчика без поважних на то причин.
Як передбачено ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік можу надавати матеріальну допомогу.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог відповідач посилається на те, що з 25.07.2017 року по 11.08.2017 року він перебував на лікуванні в Вінницькому госпіталі ветеранів війни з діагнозом : вегетосудинна дистонія змішаного генезу. ПСР. Хронічний гастродуоденіт н/ремісія. Хронічний бронхіт курця. ЛН, з того часу його постійно переслідують болі в спині, тому він не може знайти собі роботу.
Як вбачається з доданих до відзиву доказів, відповідач є молодою, працездатною, здоровою людиною, яка має вік 30 років . Всі перелічені хвороби не є такими, що унеможливлюють зайняття будь-якою фізичною чи розумовою працею, будь-якої групи інвалідності відповідачу не встановлено. Суд зазначає, що розгляд справи відбувається в квітні 2018 року, а докази які надані відповідачем до його відзиву датуються як 2016 роком, так і липнем серпнем 2017 року. Будь-яких вагомих доказів, чому протягом року відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання свого малолітнього сина, останнім так і не надано. Не надано доказів , що матеріальний стан та стан здоров`я відповідача , як він зазначає у своєму відзиві є « вкрай важким».
Суд погоджується з доводами позивачки та її представника, що твердження та докази відповідача, які він додав до свого відзиву на позовну заяву є не належним, оскільки довідка видана виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області про те, що відповідач на даний час дійсно ніде не працює не є належним доказом, таким доказом може слугувати лише копія трудової книжки.
Отже , станом на квітень місяць 2018 року відповідачем всупереч положень ст. ст. 12,13,81 ЦПК України не надано суду жодного належного та допустимого доказу , що він будучи молодою, працездатною, здоровою людиною не спроможній сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини до досягнення сином трирічного віку.
За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, враховуючи надані сторонами докази, їх обґрунтування, суд приходить до висновку , що позов слід задовольнити частково, та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , 2017 р.н., в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття , а також стягнути з відповідача кошти на утримання дружини в розмірі по 500, 00 грн., щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 , 2017 р.н. трирічного віку.
Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір".
Керуючись ст.ст. 12,13,81, 141, 259, 263-265,268,272,354 ,430 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-182,184 Сімейного Кодексу України, суд ,-
В и р і ш и в :
позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця с. Кальник Іллінецького району Вінницької області, іпн. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти ( кошти) в розмірі по 1000 ( одна тисяча) гривень, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 08 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця с. Кальник Іллінецького району Вінницької області, іпн. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти ( кошти) в розмірі по 500 ( п"ятсот) гривень щомісячно, на її утримання, починаючи з 08 грудня 2017 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 1409 грн. 60 коп.
Рішення про стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах місячного платежу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Головуючий : Т.М. Вдовиченко