Справа № 194/949/17
Номер провадження № 2-п/194/4/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Соколової Ю.І.

за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівского міського суду Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 105136,08 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 53 від 28 квітня 2016 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2800,00 грн. Отримані грошові кошти, а також проценти за користування кредитом у розмірі 1680 грн., зобовязався повернути до 27 травня 2016 року. 27 червня 2016 року відповідач сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 5300,00 грн. та пролонгував договір строком до 27 липня 2016 року, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 4472,66 грн. Стверджує, що в порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, тому позичальник вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У звязку з чим ТОВ «Служба миттєвого кредитування» просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 105136,08, яка складається з: 2800 грн. сума основного боргу; 1334,92 грн. проценти за договором; 101001,16 грн. пеня за договором, а також судовий збір в розмірі 1600 грн.

Заочним рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року позовні вимоги були задоволені повністю. Стягнуто зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування», , заборгованість за кредитним договором № 53 від 28 квітня 2016 року, в розмірі 105136 (сто пять тисяч сто тридцять шість) грн. 08 коп., з яких: основний борг 2800,00 грн., проценти за договором 1334,92 грн., пеня за договором 101001,16 грн. Також стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

04 січня 2018 року відповідачем було подано заяву про скасування заочного рішення від 21 листопада 2017 року.

Ухвалою суду від 19 лютого 2018 року вищезазначене заочне рішення було скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково з наступних підстав. Так, зокрема, посилається на те, що розрахунок боргу, зроблений позивачем, є необґрунтований, зроблений з порушенням діючого законодавства. Згідно контррозрахунку, зробленого відповідачем, розмір пені складає: 2800 х 2,64 = 73,92грн. сума пені з 28 травня 2016 року по 10 червня 2016 року; з 11 червня 2016 року 2800 х 4,02 = 112,56 грн. З 26 червня 2016 року 186,76 грн., а разом борг за один місяць до дня сплати боргу в розмірі 5300 грн. складає: 73,92 х 14 днів = 1034,88 грн., 112,56 х 15 = 1688,40 грн., 186,76 х 1 = 186,76 грн. = 2910,04 грн. сума пені за період з 28 травня по 26 червня 2016 року. 2910,04 + 1680 грн. (відсотки) + 2800 (тіло кредиту) = 7390,04 5300 = 2090,04 грн. сума боргу. Крім того, позивач нараховує пеню, що суперечить нормам ст. ст. 549, 550 ЦК України, та бере для нарахування відсотків суму не 2800 грн., а 3192 грн., що не відповідає умовам заяви. Оскільки в заяві не міститься інших положень про нарахування пені в інший спосіб, позивачем необґрунтовано зазначена сума боргу, а додатків до договору № 2 відповідачем із позивачем не укладалось. Вважає, що борг відповідача перед позивачем складає 2090,04 грн. В звязку з чим просить суд звільнити його від сплати пені, оскільки пеня в розмірі 2910,04 грн. вже була сплачена.

Представником позивача було надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що 28 квітня 2016 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитний договір № 53 та отримав кредит в розмірі 2800 грн. Договір було укладено шляхом акцепту товариством пропозиції (оферти) клієнта про укладення договору, викладеного в заяві. Договір вважається укладеним з дати акцепти товариством пропозиції (оферти) клієнта. Відповідно до умов надання та обслуговування кредитів, з якими позивач був ознайомлений, про що свідчить підпис відповідача в заяві-анкеті. Про факт отримання коштів свідчить видатковий касовий ордер від 28 квітня 2016 року, який підписаний відповідачем. Порушивши умови повернення кредиту, 27 червня 2016 року відповідач сплатив 5300 грн., в рахунок погашення пені та частини відсотків за користування кредитом. Відповідно до п. 4.2 умов, у разі несвоєчасного повернення клієнтом обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до клієнта застосовуються штрафні санкції згідно п. 4.3 умов. Згідно п. 4.4 договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки пені з рахунку 2,64 % від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день 4,02%, на 30-й 6,67 %. Таким чином, сума заборгованості разом із пенею, ураховуючи часткову сплату процентів за договором у розмірі 345,08 грн., станом на 31 травня 2017 року становить 2800 + 1680 + 101001,16 345,08 = 105136,08 грн. В звязку з чим, просить суд задовольнити позов в повному обсязі, стягнути зі ОСОБА_1 на корись ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 105136,08 грн., з яких: 2800 грн. основний борг, 1334,92 грн. проценти за договором, 101001,16 грн. пеня за договором. А також стягнути судові витрати.

Представник позивача надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, надали суду письмову заяву, в якій просили суд застосувати строк позовної давності, згідно ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення заборгованості стосовно всієї пені, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності, враховуючи дату закінчення дії договору та день звернення до суду із позовом. Позов визнають частково в межах стягнення тіла кредиту в сумі 2800 грн., а також відсотків в сумі 1680 грн., а з урахуванням сплати відповідачем 5300 грн., борг стягненню не підлягає. Позов просять розглядати без їх участі.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 28 квітня 2016 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 53, згідно з умовами якого, кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 2800,00 грн. на споживчі цілі, з процентною ставкою 2 % за кожен день користування кредитом на строк до 27 травня 2016 року

Свої зобов'язання за кредитним договором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало у повному обсязі, а саме: надали відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, про що свідчить копія видаткового касового ордеру від 28 квітня 2016 року за кредитним договором № 53 від 28 квітня 2016 року.

Згідно п. 4.4 договору при виникненні заборгованості клієнт зобовязується сплачувати Товариству пеню у розмірі 2,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на пятнадцятий день заборгованості клієнт зобовязується сплачувати Товариству пеню у розмірі 4,02%, на тридцятий день заборгованості клієнт зобовязується сплачувати Товариству пеню у розмірі 6,67%.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 53 від 28 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 видно, що з 28 квітня 2016 року відповідач користувався кредитними коштами та станом на 31 травня 2017 року має заборгованість за кредитом в сумі 105136,08 грн.

До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

За приписами з ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 625 ЦКУкраїни передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, аналізуючи умови договору, розрахунки боргу, зроблені сторонами у справі, суд вважає, що у звязку із порушенням відповідачем строків погашення заборгованості, відповідач має борг перед позивачем, який станом на 31 травня 2017 року, дорівнює: 2800 грн. основний борг; 1334 грн. 92 коп. проценти за договором.

Щодо заявленої позивачем до стягнення пені у розмірі 101001 грн. 16 коп., а також стосовно клопотання відповідача та його представника, щодо застосування позовної давності, згідно ст. 258 ЦК України, суд бере до уваги наступне.

Згідно п. 7.4 умов надання та обслуговування кредитів, позовна давність складає 10 років.

Але, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України при розгляді справи № 6-240цс14, відповідно до якої, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Окрім цього частиною першою статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, у звязку з тим, що в заяві-анкеті, підписаною відповідачем, про продовжену позовну давність не зазначається, а умови ОСОБА_1 не підписані, враховуючи вищезазначену правову позицію Верховного Суду України, застосовується спеціальна позовна давність, щодо вимог про стягнення пені, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України один рік.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як розяснено в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи, що позов поданий позивачем 15 вересня 2017 року, отриманий судом 22 вересня 2017 року, а пеня нарахована позивачем за період з 28 липня 2016 року по 31 травня 2017 року, беручи до уваги приписи ст. 551 ЦК України та правову позицію Верховного Суду України, викладену при розгляді справи № 6-240цс14, суд дійшов висновку про зменшення розміру пені до 3000,00 грн.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 53 від 28 квітня 2016 року, в розмірі 7134 грн. 92 коп., з яких: основний борг - 2800 грн., проценти за договором 1334 грн. 92 коп., пеня за договором 3000 грн.

Задовольняючи позов частково, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 108,58 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 551, 610-611, 625, 629, 638-639, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (69037, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Рад.УкраїниАДРЕСА_2, ) заборгованість за кредитним договором № 53 від 28 квітня 2016 року, в розмірі 7134 (сім тисяч сто тридцять чотири) грн. 92 коп., з яких: основний борг - 2800 (дві тисячі вісімсот) грн., проценти за договором 1334 (одна тисяча триста тридцять чотири) грн. 92 коп., пеня за договором 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (69037, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Рад.УкраїниАДРЕСА_2, ) судовий збір в сумі 108 (сто вісім) грн. 58 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 квітня 2018 року.

Суддя Ю.І. Соколова