Ухвала

Іменем України

13 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 404/1647/17

провадження № 61-4121ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С.,

Лесько А. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда Кіровоградської області

від 15 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

У березні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що з 27 квітня 2013 року по 15 серпня

2016 року ОСОБА_5 проживала без реєстрації шлюбу з

ОСОБА_4 Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, однак ОСОБА_5 не може повністю забезпечити утримання неповнолітнього сина. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свого сина, на її неодноразові прохання уваги не звертає.

Посилаючись на те, що на даний момент відповідач не працює, але має періодичні заробітки та можливість надавати допомогу на утримання дитини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до 07 жовтня

2017 року, тобто до моменту досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 серпня

2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2017 року, позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 20 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року до Верховного Суду,

ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог й передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В іншій частині рішення судів в касаційній скарзі не оскаржуються.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумніві щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частиною третьої статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184цього Кодексу.

Статтею 184 СК України визначено, у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Встановивши, що відповідачем не доведено належними та допустимим доказами факт того, що він має незадовільний стан здоров'я, важкий майновий стан або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють надавати дитині допомогу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі, визначеному частиною другою статті 182 СК України.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда Кіровоградської області

від 15 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2017 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

А. О. Лесько