У Х В А Л А

04 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 761/1390/15-ц

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/821/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Лісовська А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяви ОСОБА_1 та заяву Кушніренка Миколи Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про відвід колегії суддів - Невідомої Т.О., Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.,

в с т а н о в и в:

В провадженні Апеляційного суду міста Києва перебуває цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року, ОСОБА_1 та Кушніренка М.В. на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою.

У судовому засіданні 04 квітня 2018 року до початку розгляду справи по суті адвокат Костенко В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1, оголосив заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Невідомої Т.О., Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А. від 04 квітня 2018 року в зв'язку з проявом небезсторонності - а саме, вчинення процесуальних дій на користь позивача, шляхом допуску до участі у справі без належної перевірки повноважень адвоката ОСОБА_5

Адвокат Костенко В.П., усно доповнив вищевказану заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, і послався на те, що суд відмовив у задоволенні заявлених ним у судовому засіданні, що відбулося 03 квітня 2018 року, клопотань про витребування справи №761/1771/13-ц, виклик свідка ОСОБА_6 та направлення апеляційних скарг адвоката Кушніренка М.В. та ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції від 21.06.2017 року до автоматизованої системи документообігу Апеляційного суду м. Києва, наперед висловивши свою думку щодо достатності доказів та надавши перевагу одним доказам над іншими.

Адвокат Кушніренко М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 також оголосив заяву про відвід колегії суддів.

В її обґрунтування посилався на те, що усі процесуальні дії, вчинені колегією суддів, після постановлення суддею Андрієнко А.М. ухвали від 09 лютого 2018 року, є незаконними. Також, зазначає, що аргумент у заяві про відвід суддів від 28 лютого 2018 року про їх небезсторонність був, на його думку, повністю проігнорований суддею Українець Л.Д. при постановленні ухвали від 05 березня 2018 року. Вважає, що ухвала суду від 03 квітня 2018 року є необґрунтованою та незаконною, постановленою всупереч вимогам статті 263 ЦПК України.

ОСОБА_5, яка діє в інтересах ПАТ «Універсал Банк», заперечувала проти задоволення відводів, оскільки вважала їх необґрунтованими.

Обговоривши мотиви заявлених відводів, колегія суддів дійшла висновку, що заяви про відвід підлягають залишенню без розгляду з наступних підстав.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

В частині 4 статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалами Апеляційного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року відкрито апеляційні провадження за апеляційними скаргами Кушніренка М.В. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року ( т.3, а.с.115, 118).

З 15 грудня 2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У відповідності до частини 3 статті 3 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до вимог статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута судом протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи, суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Справа призначалася до розгляду на 29 листопада 2017 року, 20 грудня 2017 року, 24 січня 2018 року, 07 лютого 2018 року, 28 лютого 2018 року та 03 квітня 2018 року.

19 грудня 2017 року ОСОБА_1 вперше заявила відвід колегії суддів (т.3, а.с.146-148), в задоволені якого ухвалою від 21 грудня 2017 року було відмовлено (т.3, а.с.152).

07 лютого 2018 року ОСОБА_1 заявила відвід колегії суддів у повному складі (т.3., а.с.167-169), суддям Пікуль А.А. та Невідомій Т.О. (т.3, а.с.174-176) та окремо судді Гаращенку Д.Р. (т.3, а.с.181-183).

Ухвалою від 09 лютого 2018 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у повному складі та заяви про відвід судді Гаращенку Д.Р. відмовлено (т.3, а.с.187-188).

28 лютого 2018 року ОСОБА_1 та Кушніренко М.В., який діє в її інтересах заявили відвід колегії суддів у повному складі (т.3, а.с.205-209, 220-224). Однією із підстав заявленого відводу ОСОБА_1 посилалася на те, що вона була вимушена звернутися до Генеральної Прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддями Невідомою Т.О., Пікуль А.А., Гаращенком Д.Р.

Ухвалою від 05 березня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів в складі Невідомої Т.О., Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А. від 27 лютого 2018 року та заяви Кушніренка М.В. в інтересах ОСОБА_1 про відвід колегії суддів в складі Невідомої Т.О., Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А. від 28 лютого 2018 року (т.3, а.с.233-237).

Ухвалою від 06 березня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід членів колегії суддів Невідомої Т.О. та Пікуль А.А. від 24 січня 2018 року також відмовлено (т.3, а.с.242-243).

03 квітня 2018 року ОСОБА_1 заявила відводи колегії суддів - Невідомій Т.О., Пікуль А.А., Гаращенку Д.Р. та окремо судді Гаращенку Д.Р. (т.4, а.с.8-13, 30-36, 44-47).

Ухвалою від 03 квітня 2018 року заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Невідомої Т.О., Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А. від 03 квітня 2018 року, ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Невідомої Т.О., Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А. від 03 квітня 2018 року, ОСОБА_1 про відвід судді Гаращенка Д.Р. від 03 квітня 2018 року залишені без розгляду на підставі ч. 4 ст. 36, ч.ч. 3,5 ст. 39 ЦПК України (т.4, а.с.53-56).

Проаналізувавши заяви про відвід, що подані відповідачем у черговий раз, співставивши їх з доводами раніше поданих заяв про відвід, ураховуючи положення частини 5 статті 39 ЦПК України колегія суддів приходить до наступних висновків.

Усі заяви про відвід колегії суддів містять всі ті ж підстави, які були вже розглянуті колегією суддів та суддями Апеляційного суду міста Києва у порядку, визначеному ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 ЦПК України якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Іггоруючи приписи частини 4 статті 36 ЦПК України, ОСОБА_1 та адвокати Костенко В.П. та Кушніренко М.В., які діють в її інтересах, висловлюючи незгоду з процесуальними рішеннями, прийнятими по справі, незважаючи на те, що суд вже неодноразово зазначав про безпідставність відводів з мотивів незгоди з процесуальними рішеннями, в поданих заявах про відводи знову зазначають як підставу для відводу незгоду з процесуальними рішеннями, постановленими судом, у даній справі.

Суд вважає, що зазначені обставини не є підставою для відводу у розумінні положень частини 5 статті 36 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 статті 44 ЦПК України встановлено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Положеннями частини 3 статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Повага до суду є обов'язком учасників справи, що прямо закріплено частиною 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Мотиви відводів зводяться до оскарження (незгоди) з процесуальними рішеннями суду. Сторона вдається до явного приниження та провокації суддів, виведення їх з рівноваги для ініціювання конфлікту з метою штучного створення підстав для відводу.

Ураховуючи викладене, суд визнає подання ОСОБА_1 та її представниками завідомо безпідставних відводів зловживанням процесуальними правами, оскільки такі дії сторони спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи та суперечать завданням цивільного судочинства (стаття 2 ЦПК України), якими зобов'язані керуватися не лише суд, але й учасники судового розгляду.

На підставі частини 3 статті 44 ЦПК України суд визнає подані в одинадцятий раз заяви про відвід колегії суддів - Невідомої Т.О., Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А. зловживанням процесуальними правами та залишає їх без розгляду.

Керуючись ст.ст. 36-37, 39, 40, 44, 368 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 та заяву Кушніренка МиколиВолодимировича в інтересах ОСОБА_1 про відвід колегії суддів - Невідомої Т.О., Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 13 квітня 2018 року.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль