Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 333/321/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кулик В.Б.
Пр. №22ц/778/1962/18
УХВАЛА

06 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі головуючого судді доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 як особа, що не приймала участі у справі, на підставі ст. 352 ЦПК України, подав апеляційну скаргу.

Проте, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

В силу вимог п. 11 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Встановлено, що вищезазначена апеляційна скарга у цій справі була подана до суду першої інстанції 27.03.2018 року та по ній не було відкрито апеляційне провадження на момент набрання чинності вищезазначеною редакцією ЦПК України (15.12.2017 року).

Відповідно до п. 13 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в новій редакції судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тому, відповідно до ст. 294 ч. 1 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент подачі апеляційної скарги) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржується рішення суду ухвалене 02.02.2016 року, без участі ОСОБА_1

Апеляційну скаргу скаржник подав до суду першої інстанції лише 27.03.2018 року (а.с. 33), тобто із пропуском 10-денного строку на її подачу.

ОСОБА_1 разом із вищезазначеною апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення пропущеного строку, яке обґрунтоване тим, що він не був повідомлений про розгляд справи, взагалі не був залучений до участі в ній, копію повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції отримав лише 26.03.2018 року.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обовязків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 126 ч. 1 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ст. 127 ч. 1 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вказані ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки та суперечать матеріалам цієї справи.

З матеріалів справи вбачається, що ще з 14.06.2017 року представникові ОСОБА_1 за договором (а.с. 26) ОСОБА_4 було відоме про наявність оскаржуємого у цій справі рішення суду першої інстанції, оскільки остання подавала суду першої інстанції заяву про фотокопіювання та ознайомлення із матеріалами цієї справи (а.с. 25-27).

ОСОБА_4 згідно ордеру № 56823 (а.с. 32) до теперішнього часу представляє інтереси ОСОБА_1

Оскільки, в силу вимог ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

ОСОБА_1 скористалася своїм вищезазначеним правом, передбаченим у ст. 58 ЦПК України, та приймав участь у цій справі через свого представника.

Звідси, строк десять днів на подачу апеляційної скарги для ОСОБА_1 почав збігати ще з червня 2017 року.

Оскільки, отримання копії оскаржуємого рішення, у тому числі за допомогою фотокопіювання під час ознайомлення з матеріалами цієї справи ОСОБА_4, як представником ОСОБА_1, у червні 2017 року вважається отриманням копії цього рішення ОСОБА_1

При вищевикладених обставинах, вказані скаржником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки, тому визнані неповажними.

Згідно із ст. 357 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Крім того, згідно із положень ст. 352 ч. 1 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

ОСОБА_1 наполягає у своїй апеляційній скарзі у цій справі ЄУН № 333/321/16 на тому, що саме його права вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі порушені.

Проте, скаржник не зазначає та не надає апеляційному суду до своєї вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі належних, допустимих доказів на підтвердження вищезазначеного, а саме: докази того, що квартира АДРЕСА_1 є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1, зокрема тому, що була придбана за їх спільні сумісні кошти.

Також, ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги не сплатив судовий збір.

Згідно із ст. 3 ч. 3 ЦПК України в редакцій чинній з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З 15 грудня 2017 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями від 03.10.2017 № 2147-VIII почали діяти нові ставки для сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на момент подачі позову до суду першої інстанції від 25.01.2016 року, судовий збір за подачу позовної заяви на рішення суду майнового характеру для фізичних осіб оплачується у розмірі 1% ціни позову (247992 грн.), але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п. 6 Закону України «Про судовий збір» при подачі апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (2479,92 грн.), тобто 3719,88 грн.

Отже, ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги необхідно сплатити 3719,88 грн. судового збору на вказаний розрахунковий рахунок.

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг є: банк одержувача: ГУДКСУ в Запорізькій області, одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, код одержувача (код за ЄДРПОУ): 38025409, код банку одержувача (МФО): 813015, рахунок одержувача: 0007, призначення платежу: судовий збір, код суду 02891457, п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

При вищевикладених обставинах, керуючись п. 11, 13 Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 185, 352, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2016 року;

належних, допустимих доказів на підтвердження того, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2016 року у цій справі порушені права скаржника;

оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 3719,88 грн. зі сплатою на вказані реквізити в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя доповідач М.С. Гончар