Копія Справа № 326/1194/17
Провадження № 2/326/22/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Приморського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати недійним заповіт померлої 07 серпня 2016 ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, посвідчений 15 червня 2007 року приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі № 1331; 2) стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь судовий збір в сумі 640 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову та пояснив, що заповітом від 26.06.2002 мати позивача ОСОБА_5 заповіла усе своє майно йому. Після смерті матері позивачем подано заяву приватному нотаріусу ОСОБА_4 про прийняття спадщини, який повідомив, що 15.06.2007 приватним нотаріусом ОСОБА_6 посвідчено заповіт ОСОБА_5, яким вона заповіла належну їй земельну ділянку ОСОБА_2 Вважає даний заповіт необхідно визнати недійсним, оскільки на момент його складання ОСОБА_5 була у стані, в якому не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Позивачем в ході спілкування із сусідами та особами, які мали стосунки з ОСОБА_5 було встановлено, що на момент складання заповіту 15.06.2007 вона була у стані, в якому не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Тому не виключено, що вона через стан свого здоров`я могла забути про наявність складеного раніше заповіту чи не розуміти і не усвідомлювати що робить взагалі. Не виключено, що її воля на складання заповіту на користь відповідача була відсутньою.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує проти позову тим, що оскаржуваний заповіт складено ОСОБА_5 добровільно у присутності нотаріуса, яким було перевірено її дієздатність та волевиявлення. ОСОБА_5 доводилась відповідачу рідною тіткою, вона часто її навідувала. Про наявність заповіту відповідачу стало відомо за декілька місяців до смерті тітки, у червні 2016 року, коли вона відвідувала її у лікарні. Про це тітка їй повідомила у присутності онуки ОСОБА_7, та жінки Марії, яка доглядала за нею. Зі слів тітки вона шкодувала, що склала заповіт на ім`я свого сина, та говорила, що допустила помилку. Позивач виїхав до Росії, фактично покинувши свою матір ОСОБА_5, листів не писав, дзвонив їй тільки двічі на рік. ОСОБА_5 усвідомлювала все, що робила, на свою пам`ять ніколи не скаржилась.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.90).

Заслухавши сторони, допитавши свідків та вивчивши докази по справі суд приходить до наступного висновку.

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 померла 07 серпня 2016 року в м. Приморську Запорізької області (а.с.5).

26.06.2002 в.о. державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 посвідчено заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право ОСОБА_3 (а.с.6).

15.06.2007 приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області посвідчено заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, яким вона заповіла земельну ділянку розміром 5,2108 га, яка розташована на території Приморської міської ради, належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 138637, виданого Приморською районною державною адміністрацією 21.09.2006 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

У довідці приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 14.08.2017 вказано, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 є спадкоємцем після померлої 07 серпня 2016 року ОСОБА_5, відповідно до спадкової справи № 103/2016 (а.с.8).

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 26.08.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_4 заведено спадкову справу № 103/2016 після ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, померлої 07.08.2016 (а.с.9).

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 95 від 08.08.2016 ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 07 серпня 2016 року, смерть настала вдома, за адресою: Запорізька область, м. Приморськ, вул. Голіка, 103 (а.с.10).

У виписці із медичної карти амбулаторного хворого а/к № 4 ОСОБА_5, вказано, що вона з 1999 року знаходилась на «Д» обліку з приводу ІХС, Стенокардія (а.с.11).

21 вересня 2006 року ОСОБА_5, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 138637, площею 5,2108 га, розташованої на території Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Приморської міської ради, наданої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 мешкала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9. На момент смерті разом з нею у вказаному будинку ніхто не був зареєстрований. З відомих спадкоємців є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.24).

ОСОБА_3 народився 01 серпня 1958 року в м. Ногайськ Приморського району Запорізької області, його батьками записані: батько ОСОБА_8, мати ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.25).

Згідно з пенсійним посвідченням ОСОБА_3 призначено з 05.05.1995 пенсію по інвалідності другої групи (а.с.26,27).

В інформаційному листі відділу у Приморському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області повідомлено ОСОБА_3, що за ОСОБА_5 зареєстровано: земельну ділянку (кадастровий номер :14:008:0017) на території Приморської міської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2108 га, Державний акт ЗП № 138637, зареєстрований 21.09.2006; договір оренди землі між ОСОБА_5 та ПСП «Приморський» на вищевказану земельну ділянку, зареєстрований 31.12.2012 строком на 5 років (а.с.28).

Постановою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 від 02.08.2017 відмолено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,2108 га, що розташована на території Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, через відсутність правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку або свідоцтво про право власності (а.с.36).

У довідці № 90 від 16.01.2017, виданої виконкомом Новоолексіївської сільської ради вказано, що померла 07 серпня 2016 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно народилася у с. Новоолексіївка Приморського району Запорізької області і мешкала у с. Новоолексіївка до 1957 року та мала склад сім`ї: батько ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10; мати ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11; сестра ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_12; сестра ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с.40).

Згідно з свідоцтвом про одруження ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_13, одружились 22.06.1968 року (а.с.44). Від шлюбу у них є дочка ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.45). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_15 та ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4 уклали шлюб 28.04.1990 року (а.с.46).

У висновку судово-психіатричного експерта № 611 від 28.11.2017 вказано, що визначити «Чи страждала ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_16, яка померла 07.08.2016, на будь які психічні захворювання на момент складання заповіту 15.06.2007, та чи могла вона в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на цей час?» та «Чи страждала ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_16, яка померла 07.08.2016, на будь які інші, окрім психічних захворювання, які б могли вплинути на її здатність в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 15.06.2007?» не можливо у зв`язку з суперечливістю в описанні психічного стану підекспертної на період, що цікавить суд (а.с.70-76).

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що померла ОСОБА_5 була її рідною бабусею, вони часто спілкувались. В 2016 році бабуся розповіла їй про заповіт на користь ОСОБА_2, коли знаходилась в лікарні. Вона була дієздатною, розуміла все про що говорила.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що до 2007 року вона спілкувалась з ОСОБА_5, та була дієздатною та розуміла всі обставини, потім вони посварились.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що він возив ОСОБА_5 до лікарні, вона була в дієздатному стані та розуміла всі обставини.

Свідки ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 пояснили, що допомагали ОСОБА_5 по господарству, вона була в дієздатному стані, розуміла все що робить.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст.ст. 1247, 1248 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 1253 цього Кодексу).

Підстави для визнання заповіту недійсним визначено ст. 1257 ЦК України. При цьому визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

В той же час, жодної з передбачених ст. 1257 ЦК України обставин, в ході судового розгляду не встановлено. При цьому заповіт по формі та змісту відповідає вимогам чинного законодавства, а його зміст не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача.

Відповідно до ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

З матеріалів справи вбачається, що текст заповіту ОСОБА_5 від 15 червня 2007 року надруковано приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області зі слів померлої, українською мовою вона володіє в обсязі, достатньому для розуміння цього документу. Текст заповіту набраний за допомогою комп`ютера. Заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем ОСОБА_5 і власноручно підписаний нею у присутності нотаріуса. Особу заповідача встановлено, її дієздатність перевірено.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Проведеною у справі експертизою не зроблено висновку про абсолютну неспроможність ОСОБА_5 в момент складення нею заповіту. Підставою для визнання правочину недійсним може бути лише абсолютна неспроможність особи у момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій і керувати ними. Така правова позиція міститься у постанові ВС від 29.02.2012 у справі №6-9цс12.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що на момент складання заповіту заповідач не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними, підстав для визнання заповіту недійсним не має.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 225, 1247, 1248, 1257 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Приморського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

17.04.18