ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року

м.Суми

Справа №584/1349/17

Номер провадження 22-ц/788/521/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

та сторін: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 22 січня 2018 року в складі судді Крєпкого С.І., ухваленого у м. Путивль, повний текст якого складений 25 січня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 30 березня 2016 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 550 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що сума стягуваних аліментів на сьогоднішній день є недостатньою для матеріального утримання дитини, так як вона потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, зокрема, збільшуються її потреби для розвитку, позивачка просила суд збільшити розмір стягуваних за рішенням суду аліментів з 550 грн до 950 грн щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

В подальшому, позивачка уточнила позовні вимоги і просила суд збільшити розмір визначених за рішенням суду аліментів до 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою повноліття (а.с. 31-32).

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 22 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане рішення суду позивач оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким збільшити розмір стягуваних за рішенням суду аліментів до 950 грн щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував обставини того, що відповідач хоча і неофіційно, але працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 і має постійний дохід. Крім того, він разом з матір'ю ведуть спільне господарство, мають три корови, свиней, курей та земельний пай, проте, свої доходи відповідач всіляко приховує. При цьому, позивачка зауважує, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини і станом на 01 лютого 2018 року його заборгованість становила 10513 грн. У той же час, позивачка стверджує, що сума стягуваних аліментів на сьогоднішній день є недостатньою для утримання дитини, оскільки за станом здоров'я дочка потребує щорічного обстеження в дитячій обласній лікарні у кардіолога, на що потрібні кошти.

Від відповідача в установлений судом строк не надходило відзиву або заперечень на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги і відповідача ОСОБА_2 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі з 22 серпня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 03 квітня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач (а.с. 4, 5, 7).

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 30 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн щомісячно, до її повноліття, починаючи стягнення з 02 березня 2016 року (а.с. 6).

З довідки виконкому Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 08 грудня 2017 року за № 379 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в житловому будинку своєї матері по АДРЕСА_1 і майно на території сільської ради за ним не значиться (а.с. 21).

Згідно з довідкою Путивльського районного центру зайнятості від 08 грудня 2017 року за № 899 ОСОБА_2 у центрі зайнятості як безробітний станом на 08 грудня 2017 року не зареєстрований і допомогу по безробіттю не отримував (а.с. 22).

Як вбачається з довідок-розрахунків Путивльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 18 грудня 2017 року за № 8010/13.11 та від 08 лютого 2018 року за № 772/14.11, відповідач ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої дочки і станом на 01 грудня 2017 року заборгованість по аліментам становила 9413 грн, а станом на 01 лютого 2018 року заборгованість по сплаті аліментів зросла і становить 10513 грн (а.с. 38, 57).

Відповідно до довідки КЗ Путивльської районної ради Сумської області «Путивльський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 20 грудня 2017 року дочка сторін перебуває на «Д» обліку з діагнозом: аномально розташована хорда лівого шлуночка та потребує щорічного обстеження кардіолога (а.с. 36).

Відмовляючи в позові про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала, а матеріали справи не містять даних про зміну майнового або сімейного стану сторін, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, а також збільшення цін на товари для дітей, потреби в її житті та розвитку не є підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

У ч. 1 ст. 192 СК України йдеться про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що зміна на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів на одну дитину є прямою підставою для звернення одержувача аліментів до суду з позовом про зміну розміру аліментів, оскільки стягуваний за рішенням суду розмір аліментів не може бути змінений в інший спосіб, ніж шляхом пред'явлення нового позову, так як у протилежному випадку це суперечитиме встановленому ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України принципу обов'язковості судових рішень.

У зв'язку із зазначеним, помилковим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як матеріалами справи доведено, що розмір стягуваних з відповідача на утримання малолітньої дитини аліментів за рішенням суду становить 550 грн щомісяця, у той час як станом на 17 листопада 2017 року, тобто, на день звернення позивачки до суду з даним позовом прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив 1426 грн. Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину станом на момент звернення позивачки до суду з даним позовом становив 713 грн (50 % від 1426 грн). При цьому, станом на день ухвалення оскаржуваного рішення суду прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив вже 1492 грн, тобто, мінімальний розмір аліментів на одну дитину становив 746 грн (50 % від 1492 грн).

Також колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на можливість збільшення розміру аліментів шляхом їх індексації до мінімального розміру аліментів, встановленого законом, оскільки поняття «індексація» та «законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів» не є тотожними.

У той же час, на думку колегії суддів, вимоги позову про збільшення розміру аліментів до 950 грн щомісяця не можуть бути задоволені у повному обсязі, так як матеріалами справи не встановлені обставини того, що з часу ухвалення рішення Путивльським районним судом Сумської області від 30 березня 2016 року, яким з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн щомісячно, змінився матеріальний або сімейний стан сторін. Зокрема, відповідач як на час ухвалення попереднього судового рішення, так і на даний час офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, проживає разом з батьками (а.с. 6, 21, 22).

З урахуванням наведених обставин колегія суддів вважає можливим збільшити розмір стягуваних з відповідача за рішенням суду аліментів до 750 грн щомісяця, що буде відповідати мінімально необхідному розміру аліментів на одну дитину віком до 6 років.

Щодо часу, з якого підлягають стягненню аліменти у новому розмірі, то виходячи з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, у новому розмірі, тобто, в сумі 750 грн щомісяця аліменти підлягають стягненню з дня набрання постанови апеляційного суду законної сили, а не з часу пред'явлення позову, як просила в уточненій позовній заяві позивачка.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права, а також неправильно застосував норми матеріального права, тому є підстави для його скасування повністю та ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково і збільшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 30 березня 2016 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме: позов задоволено на 78,95 % (750 грн * 100% / 950 грн), тому з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 505 грн 28 коп. (640 грн * 78,95 %), а також за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 757 грн 92 коп. (960 грн * 78,95 %).

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 22 січня 2018 року в даній справі скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 30 березня 2016 року та стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 750 грн щомісячно, починаючи стягнення з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 505 грн 28 коп., а також за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 757 грн 92 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді: