Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №311/3090/17-ц Головуючий у 1-й інстанції: Нікандрова С.О.
Провадження № 22-ц/778/1627/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про утримання аліментів,-

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про утримання аліментів.

В обґрунтування позову зазначено, що 01 грудня 2009 року розірвано її шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони у справі мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається в Запорізькому національному університеті на факультеті соціальної педагогіки та психології на 2 курсі по спеціальності дизайн, заочної форми навчання. Позивач працює контролером в КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради, де отримує мінімальну заробітну плату. Донька потребує допомоги у звязку з навчанням.

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_6 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 22 листопада 2017 року і до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_5 двадцятитрьохрічного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 07 березня 2018 року (а.с.94), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк до 25 березня 2018 року для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_3

23 березня 2018 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3, в якому вона просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи сторони являються батьками повнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На теперішній час ОСОБА_5 є студенткою другого курсу заочного відділення Запорізького національного університету та навчається на факультеті соціальної педагогіки та психології (довідка з місця навчання а.с. 4,46), навчається на контрактній формі навчання (копія договору про надання послуг а.с. 45), за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» зі спеціальності «Дизайн». Термін навчання до 30.06.2021 року.

За матеріалами справи вартість навчання за один рік складає 7490 грн., вказані витрати несе позивач по справі.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В силу ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.

Аналіз ст.ст.199,200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови можливості батьків надавати таку матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів, в силу вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, суд має враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_4 працює в Комунальному підприємстві «Облводоканал» Запорізької обласної ради на посаді контролер водопровідного господарства служби збуту, нарахований протягом травня жовтня 2017 року дохід складає 20602,92 грн., тобто приблизний середній заробіток в місяць становить 3400 грн. в місяць (а.с.6).

Відповідач працює в ПАТ «Запорізький залізорудний комбінат» на посаді черговий електрослюсар по ремонту обладнання та отримав заробітну плату у період з червня 2017 року по листопад 2017 року в розмірі 65671,06 грн.,що підтверджується відповідною довідкою від 08.12.2017 року. (а.с. 36).

Відповідач ОСОБА_3 має обовязки матеріального характеру перед іншими особами, з якими перебуває у шлюбі, оскільки 21.01.2010 року він уклав шлюб з ОСОБА_7.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря КЗ «Василівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Василівської районної ради Запорізької області з діагнозом гіпертонічна хвороба 2 ступеню, що підтверджується довідкою від 12.12.2017 року.

Судом обґрунтовано не взято до уваги доводи відповідача про перебування на його утриманні його непрацездатних батьків ОСОБА_8 і ОСОБА_9, оскільки жодних належних доказів перебування цих осіб на утриманні відповідача суду надано не було.

З огляду на зазначене, колегія приходить до висновку,що з урахуванням конкретних обставин по справі, розміру матеріального забезпечення відповідача, необхідності забезпечувати свою сім'ю, судом першої інстанції правомірно визначено розмір аліментів - 1/6 частина, зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 23 років, але не пізніше, ніж до закінчення навчання.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1, 374,375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст.389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення..

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 13.04.2018 року

Головуючий:

Судді: