Справа № 465/4124/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

секретаря судових засідань: Каралюс Т.Р.,

за участю учасників справи:

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

відповідача: ОСОБА_4,

представника відповідача: ОСОБА_5,

представника третьої особи: Маліновської Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 за участю третьої особи органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради - про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька у супроводі матері, суд

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить надати дозвіл дитині ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий одноразовий виїзд за кордон для відвідування спортивного табору, що знаходиться в Республіці Болгарія, в період з 28 травня 2018 року по 14 червня 2018 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та в супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, надати дозвіл ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України у супроводі матері ОСОБА_2 для відвідування спортивного табору, що знаходиться в Грецькій Республіці в період з 17 червня 2018 року по 01 липня 2018 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони з 2011 року перебувають у шлюбі. Однак, на даний час, проживають окремо. Від даного шлюбу у них є двоє синів, які проживають із позивачем. Молодший син ОСОБА_7 є членом Львівської обласної шахової федерації та має змогу відвідувати спортивні табори за кордоном. Проте, відповідач ухиляється від надання згоди на виїзд сина ОСОБА_7 для участі в спортивних шахових таборах для підвищення спортивного шахового кваліфікаційного рівня та оздоровлення біля моря, а тому вона змушена звернутися до суду, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданих суду позовній заяві та заявах про зменшення позовних вимог. Просять позов задовольнити.

Відповідач та його представник проти позову заперечили, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач додатково вказав, що не заперечує проти надання згоди щодо виїзду сина за кордон для участі у таборі, однак, вказав, що не погоджується з обґрунтуванням позовних вимог, оскільки він турбується про умови перебування дитини за кордоном, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечила.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, 31.12.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб /а.с.5/.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - сторони по справі /а.с.6/.

Як ствердили сторони, на даний час вони проживають окремо, син ОСОБА_7 проживає з позивачем.

Згідно довідки виданої Львівською обласною шаховою федерацією №5/09 від 07.09.2017р. ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно є членом Львівської обласної шахової федерації, діючим шахістом з рівнем першого спортивного розряду, є активним учасником навчально-тренувальних таборів, які проводяться як на території України, так і за її межами./а.с.33/.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи витягів із інтернет-сайту ГО «Львівські шахи» Львівська шахова академія запрошує у літній шаховий табір в Болгарії, заїзд з 29.05.2018 року по 14.06.2018 року /а.с.92/ та шаховий табір в Грецію, заїзд з 17.06.2018 року по 01.07.2018 року/а.с.93/.

Стаття 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 2 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ч.3 ст.313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноваженими ними.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Статтями 3, 6 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до вимог ст.7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 вищевказаного закону України виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 рок № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків /усиновлювачів/ та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду за кордон з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Позивач ОСОБА_2 зверталась до відповідача ОСОБА_4 із письмовим проханням про надання нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини за кордон /а.с.80/, яке останній отримав 16.10.2017 року /а.с.81/, однак, згоди ОСОБА_4 не надав /а.с.120/.

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі, докази в їх сукупності, виходячи з інтересів дитини ОСОБА_7, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, надати тимчасовий дозвіл на виїзд дитини за кордон для відвідування спортивних таборів.

Керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12, 13, 81, 82, 141, 264-268, ЦПК України, ст.7, 150, 155 Сімейного кодексу України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Законом України «Про охорону дитинства», суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька у супроводі матері задовольнити повністю.

Надати дозвіл ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України у супроводі матері ОСОБА_2 для відвідування спортивного табору, що знаходиться в Республіці Болгарія в період з 28 травня 2018 року по 14 червня 2018 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Надати дозвіл ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України у супроводі матері ОСОБА_2 для відвідування спортивного табору, що знаходиться в Грецькій Республіці в період з 17 червня 2018 року по 01 липня 2018 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути із ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 640.00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення складений 06 квітня 2018року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.