Справа № 211/4177/17
Провадження № 2/211/347/18
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

її представника ОСОБА_4

у відсутність представника служби у справах дітей виконкому

Довгинцівської в місті ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, без самостійних вимог на предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, вказав, що він з 07.06.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, 03.06.2016 року в них народилася донька ОСОБА_5.

Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були припинено 10.08.2017 року, так як відповідач пішла з дому. З цього часу відповідач вихованням та піклуванням дитини не займається.

З 10.08.2017 року позивач та малолітня ОСОБА_5 мешкають за адресою реєстрації, а саме: м. Кривий Ріг, вул. Гашека, буд. 18. Даний будинок належить батькові позивача ОСОБА_6 на праві приватної власності. У будинку створені усі належні умови для дитини, вона має свою кімнату, яка обладнана для життя, відпочинку всім необхідним. Батьки позивача допомагають йому займатися вихованням малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач, починаючи з 10.08.2017 року веде аморальний спосіб життя. Тому позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечували.

Представник Органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної в місті ради у судове засідання не зявився, відповідно до наданого раніше висновку виконкому від 07.11.2017 року, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, вважають за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій реакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Вислухавши позивача та його представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що матір'ю малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_3, батьком ОСОБА_1 (а.с. 10 копія свідоцтва про народження).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 07.06.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 331 (а.с. 9 копії свідоцтва про шлюб).

ОСОБА_1 та його малолітня донька ОСОБА_5 зареєстровані та мешкають за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гашека, буд. 18. Разом з ними зареєстровані та мешкають батьки позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7, також за даною адресою зареєстрована відповідач, але з кінця 2016 року вона за цією адресою не мешкає. Дане домоволодіння належить батькові позивача на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.1982 року (а.с. 11, 12-17, 54 копії довідки, договору, технічного паспорту, акту).

У висновку служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради також зазначено, що для малолітньої дитини у вищевказаному домоволодінні виділено окрему кімнату, в якій створені необхідні умови для виховання, навчання та розвитку. Також зазначено, що дівчинка забезпечена повноцінним харчуванням, бабуся дитини, ОСОБА_7, допомагає доглядати та виховувати онуку. Батько малолтіньої, ОСОБА_1, працює торговим представником у товаристві з обмеженою відповідальністю «ДТ Петра», за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Мати малолітньої, ОСОБА_8, не надала необхідних документів щодо її можливості утримання та виховання доньки, на засідання комісії з питань захисту прав дитини на зявилась, в телефонному режимі повідомила, що вона наполягає на проживанні дитини разом з нею. Тому виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з батьком, ОСОБА_1 (а.с. 36-37 - висновок).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди що до того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_3 у судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала щодо проживання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з батьком, ОСОБА_1, суд вважає, за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 та визначити місце проживання їх малолітньої доньки разом з батьком за місцем його реєстрації.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зі змісту ст. 142 ч. 1 ЦПК України вбачається, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач визнала позов суд вважає за необхідне вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подання позову до суду, що складає 320 грв. Інші 50 відсотків судового збору, тобто 320 грв., стягнути з відповідача на користь позивача, так як позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 141, 206, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, 03 06 ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з батьком ОСОБА_1, 27 09 ІНФОРМАЦІЯ_8, який зареєстрований та мешкає за адресою : м. Кривий Ріг, вул.. Гашека, 18.

Стягнути з ОСОБА_3 , 28 07 ІНФОРМАЦІЯ_9, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, 27 09 ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_2, 320 ( триста двадцять ) грв. судових витрат по оплаті судового збору.

Повернути ОСОБА_1, 28 07 ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованому за адресою : : м. Кривий Ріг, вул.. Гашека, 18 з державного бюджету 320 ( триста двадцять ) грв. судового збору, сплаченого відповідно до квитанції № 38862 від 17 09 2017 року.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_9

Повний текст судового рішення складений 10.04.2018 р.