ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/204/18
провадження № 2-о/753/109/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю секретаря Степанишиної Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2018 р. ОСОБА_2 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із заявою, в якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, як між бабусею та онуком.

В обгурнування заяви зазначила про те, що вона проживала разом з ОСОБА_4 однією сім"єю без укладання шлюбу з 2008 року до 31.07.2011 р. Під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народився син ОСОБА_5.

Через відмову ОСОБА_4 визнати своє батьківство і подати разом заяву до органів реєстрації громадянського (цивільного) стану, запис про батька дитини у Книзі реєстрації нороджень був проведений за прізвищем матері "ІНФОРМАЦІЯ_4", а ім"я і по батькові дитини були записані з її слів "ІНФОРМАЦІЯ_4".

ІНФОРМАЦІЯ_5 р. ОСОБА_4 помер.

Через ці обставини вона змушена звернутися до суду для встановлення факту батьківства, яке необхідне для призначення синові пенсії у зв"язку із втратою годувальника.

У судове засідання заявниця ОСОБА_2 не прибула, направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала та просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання також не з'явилася, направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви визнала та не заперечувала щодо її задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначає заявниця, вона з 2008 року по 31.07.2011 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилась спільна дитина - ОСОБА_5.

17.04.2012 року заявниця зареєструвала народження сина у Червоноармійській сільській раді Білокуракинського району Луганської області, його ім'я та по батькові у книзі реєстрації народжень було записано у відповідності з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою.

ІНФОРМАЦІЯ_5 р. ОСОБА_4 помер.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Як зазначено заявницею, встановлення зазначеного факту необхідно їй для призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Згідно ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 125 СК України передбачено, що у випадку коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до положень ст. ст. 128, 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Системний аналіз положень Сімейного Кодексу, зокрема ст.ст.3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи. Зазначений висновок узгоджується з роз'ясненнями, викладеними в п.п. 3, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Таким чином, встановлення факту батьківства за рішенням суду має ґрунтуватись на підставі фактичних даних, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи, що відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України має встановлюватись на підставі належних та допустимих доказів, поданих суду.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, обов'язок подання суду таких доказів покладений на особу, яка звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Всупереч зазначених положень закону заявницею не надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які свідчать про походження її сина від ОСОБА_4. Сам факт підтримання заявницею з ОСОБА_4 особистих стосунків не може бути покладений в основу визначення біологічного походження дитини від нього.

При цьому суд бере до уваги, що з моменту народження дитини до моменту смерті ОСОБА_4, минуло шість місяців, а відтак померлий мав можливість визнати своє батьківство у встановленому законом порядку, але не зробив цього. Не встановлено судом і доказів того, що померлий під час життя визнавав своє батьківство відносно сина заявниці. Зазначені обставини свідчать про спірний характер ставлення померлого до факту свого батьківства.

Визнання зацікавленою особою ОСОБА_3 факту батьківства її сина відносно ОСОБА_5 також не може бути підставою для задоволення поданої заяви з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчити про те, що померлий ОСОБА_4 являється сином заінтересованої особи ОСОБА_3

Таким чином, аналіз встановлених в судовому засіданні обставин не дає підстав для встановлення судом факту батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5, оскільки досліджені судом докази у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв'язку не свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження дитини від померлого, а тому заява не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 258, 259, 263, 265, 268, 293, 315-319, 352, 354 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.О. Заставенко