БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 408/6264/17-ц
провадження № 2/408/150/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Біловодський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого - судді Цимбал Ю.Ю.

при секретарі Багрій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що із відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 08 липня 1989 року відділом ЗАЦС Свердловського МВК Ворошиловградської області, актовий запис №375. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з позивачем.

Фактичні шлюбні відносини були припинені більше двох років тому з тієї причини, що у сторін різні характери та погляди, у зв'язку з чим виникали часті сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Спільне господарство не ведеться.

На підставі вищевказаного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою в якій просила розглядати справу без її участі.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про визнання позовних вимог, просив розглядати справу без його участі.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 липня 1989 року відділом ЗАЦС Свердловського МВК Ворошиловградської області, актовий запис №375. Шлюб позивача з відповідачем не склався через відсутність взаєморозуміння, сім'я розпалася остаточно та поновленню не підлягає. Шлюбні відносини між сторонами припинилися більше двох років тому. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з позивачем.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, їх сім'я існує формально.

Суд вважає, що сім'я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 640,00 гривень судового збору, сплаченого за подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 109, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 08 липня 1989 року відділом ЗАЦС Свердловського МВК Ворошиловградської області, актовий запис №375 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.Ю.Цимбал