Справа № 182/6419/17
Провадження № 2/0182/1037/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.04.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря - Рахуба О.Г.

у присутності сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з 08.08.2015 року по 09.02.2017 року вона перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі, від якого є малолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач проживає з дитиною, здійснює за нею догляд, а тому не має змоги заробляти кошти на своє утримання. ОСОБА_2 у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги ні їй, ні доньці, тому позивач вимушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання та на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку, на кожного.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що дитина не його, однак жодних доказів цього суду не надав.

Третя особа у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч. 2,4,6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як встановлено судом, 08.08.2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 97 (а.с.2).

17.09.2015 року у них народилася донька ОСОБА_4, батьком якої записаний відповідач (а.с.3).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 09.02.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.4-5).

Дитина проживає з матірю, яка здійснює за нею догляд, у звязку з чим не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання (а.с.6). ОСОБА_2 жодної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча працездатний, за станом здоровя може працювати. Отже, відповідач має змогу та обовязок надавати допомогу на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, але від добровільного надання такої допомоги ухиляється.

Обставин, які б свідчили про можливість звільнити ОСОБА_2 від покладеного на нього Законом обовязку щодо утримання непрацездатної дружини та дитини судом не встановлено.

Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову, які він обґрунтовує сумнівами щодо свого батьківства відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього відповідачем суду не надано.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, суд приймає до уваги той факт, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 03.04.2015 року з ОСОБА_2 на користь третьої особи по справі ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до їх повноліття, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця (а.с.21).

За таких обставин суд з урахуванням принципу розумності та співмірності вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання доньки доцільно стягнути 1/12 частину його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 1/12 частину його заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_1, до досягнення ОСОБА_4, трьох років, тобто до 17.09.2018 року.

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню частково.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409,60 грн. на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 75,77,79,80,84,180,181, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/12 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку, щомісяця, починаючи з 09.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання дружини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, в розмірі 1/12 частини заробітку (доходу), починаючи з 09.11.2017 року, щомісяця, до досягнення дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 17.09.2018 року.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, судові витрати у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста девять) грн. 60 коп. на користь держави.

Повний текст рішення суду виготовлено 20.04.2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_7