АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/5937/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 242/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року

в справі за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам за період з 21 жовтня 2014 року по 11 травня 2015 року.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року закрито провадження по справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України - у зв'язку з відмовою позивача від позову і відмова прийнята судом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування зазначено, що районний суд прийшов до суперечливих висновків та фактично закрив справу з двох підстав, зокрема п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, та не вмотивував свою ухвалу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, вислухавши представника ОСОБА_3, який просив частково задовольнити апеляційну скаргу з підстав наявності рішення, яке набрало законної сили з того самого предмету спору та учасників, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

Статтею 205 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

3) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

4) сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом;

5) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим;

6) померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

7) ліквідовано юридичну особу, яка була однією із сторін у справі.

Закриваючи провадження у справі, що переглядається, районний суд керувався п.3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (в редакції на день винесення оскаржуваної ухвали), а саме - з причин відмови позивача від позову й прийняття відмови судом.

Між тим, з такими висновками районного суду погодитися неможливо.

Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року, з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам, рішенням суду за період з січня 2014 року по червень 2015 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто 427 900 грн. (а.с.75-79, 240 т.1)

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

З долученого до справи журналу судового засідання убачається, що представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні 24 квітня 2017 року саме з цих підстав просив закрити провадження у справі - у зв'язку з набранням законної сили рішення суду, ухваленого з-приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (а.с.220-222 т.1).

Разом з тим, як свідчить зміст оскаржуваної ухвали, районний суд у мотивувальній частині виклав диспозицію п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, а в резолютивній частині, зіславшись на ст. 205 ЦПК України, свої висновки не конкретизував та не вказав на правову підставу закриття провадження у справі.

Отже, районний суд оскаржувану ухвалу постановив з порушенням норм процесуального права.

Згідно положень ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями ст. 255 ЦПК України передбачені підстави закриття провадження у справі та встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевказане, винесена з порушенням норм процесуального права ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі слід постановити ухвалу нового змісту, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам закрити на підставі п. 3 ст. 255 ЦПК України - у зв'язку з набранням законної сили рішення суду, ухваленого з-приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 382 ЦПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року скасувати.

Постановити по справі ухвалу нового змісту, якою провадження у справі закрити відповідно до п. 3 ст. 255 ЦПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2018 року.

Суддя - доповідач :

Судді: