Провадження № 2/522/386/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря Шевчик В. І.,
розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивач 21.11.2017 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння один одного та спільні інтереси в житті. А тому, подальше збереження шлюбу є недоцільним. Просила шлюб розірвати. Крім цього, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, оскільки, обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач постійно не працює та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
Судом ухвалою суду від 23.11.2017р відкрито провадження по справі.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2017 р. справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 22.02.2018 року.
Ухвалою суду від 22.02.2018 року закрито підготовче засідання по цій справі та призначено до судового розгляду по суті на 22.03.2018 року.
22.03.2018 року розгляд справи був відкладений на 24.04.2018 року, у звязку з відпусткою судді.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково зазначила, що подружні відносини припинені між сторонами з вересня 2017 року та після розірвання шлюбу просить суд залишити їй шлюбне прізвище.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився, згідно вимог ч. 4. ст. 223, ст.. 280,281 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність дитини приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби ОМУЮ (актовий запис № 852). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 229539. З вказаного свідоцтва вбачається, що дошлюне прізвище позивачки «Нетовкана».
Від даного шлюбу є неповнолітня дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із матірю.
Із заяви позивачки від 24.04.2018 року встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо з вересня 2017 року.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Судом встановлено, що малолітня дитина сторін проживає з позивачкою.
Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Суд вважає, що визначена позивачкою сума аліментів у розмірі по 1 200 грн. щомісячно, є обгрунтованою, оскільки, такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити належний фізичний та духовний розвиток дитини.
В силу ст.184 СК Українисуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 1200 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача не буде обтяжливим для відповідача.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.
Керуючись статтями 112, 180-184, 191Сімейного кодексу України, статтями 141, 263-265, 280-284,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби ОМУЮ (актовий запис № 852). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 229539.
Після розірвання шлюбу позивача надалі іменувати прізвищем "Полячек".
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 21.11.2017 року до його повноліття, тобто до 18.01.2034 року..
Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 640 грн. (шістсот сорок) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2) в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. (шістсот сорок) 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2018 року.

Суддя Домусчі Л. В.

24.04.2018