Справа № 467/257/18
03.05.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Явіци І.В.,
з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року та призначено судовий розгляд справи на 06 квітня 2018 року.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 квітня 2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 квітня 2018 року.
Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року повторно витребувано докази, а розгляд справи відкладено на 03 травня 2018 року.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, в судове засідання викликався шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в позовній заяві (місце реєстрації), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв.
За таких обставин, суд вважає наявними одночасне існування всіх умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив, відзив (заперечення) на позов не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до такого.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 16 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 232 (а.с. 5).
Згідно до свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
Як встановлено судом, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, згоди на матеріальне утримання дитини між сторонами не досягнуто.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За такого, врахувавши стан здоровя і матеріальне становище дитини, стан здоровя відповідача (а.с. 62), матеріальне становище відповідача (а.с. 34, 58), наявність нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 55-56), відсутність рухомого майна (а.с. 60), відсутність на його утриманні інших непрацездатних осіб (а.с.67-68), а також те, що на контролі у Южноукраїнському міському відділі ДВС ГТУЮ у Миколаївській області відсутні виконавчі документи про стягнення аліментів з ОСОБА_2 (а.с. 51), суд вважає, що він має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу).
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
При прийнятті такого рішення, суд керується інтересами дитини та, окрім вищенаведених норм права, керується положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, відповідно до яких кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.
Згідно п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 430 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ЕР № 462946, виданий 20 листопада 2012 року Арбузинським РС УДМС України в Миколаївській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.В. Явіца