Справа № 755/1948/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1, боржник: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рудика Віталія Валерійовича,

встановив:

Скаржник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2015 року його вимоги до ПАТ «КБ «ПриватБанк» були задоволені в повному обсязі. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2016 року позов задоволено частково. 03.02.2017 року Дніпровським районним судом м Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду, а саме: зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» видати йому грошові кошти за вкладами на зальну суму 206 331,63 доларів США та 102 472,66 грн. У зв'язку з втратою оригіналу виконавчого документа, ухвалою від 05.12.2017 року вирішено видати дублікат виконавчого документу, який отримано 20.12.2017 року. 20.12.2017 року виконавчий лист був пред'явлений до виконання до Печерського районного ВДВС м. Києва. Однак, з дня відкриття виконавчого провадження державний виконавець грубо порушує Закон України «Про виконавче провадження», у тому числі визначення способу виконання рішення. Порушуються і строки направлення процесуальних документів, не надає своєчасно відповіді на звернення його (скаржника) представників, проявляючи повну бездіяльність, не виконує у повному обсязі необхідні примусові виконавчі дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Внаслідок таких дій виконавця під загрозу поставлено реальне виконання рішення суду. Державним виконавцем неправильно визначено спосіб виконання рішення - вказано немайновий, тоді як вірно майновий характер, так як зобов'язання боржника повернути йому кошти носить суто майновий характер. Крім того, рішення суду до цього часу не виконано, хоча боржником являється банк зі значним капіталом. Крім того, державний виконавець наділений широким колом повноважень, які дозволяють йому у строки виконати судове рішення. 19.01.2018 року представниками було подано клопотання про застосування положень ст. 18 Закону, проте відповіді не було отримано, як і не була застосована ним дана норма Закону. Натомість, він наклав штраф у розмірі 5 100,00 грн. на Банк, та попередив про кримінальну відповідальність невідомо кого. Вважає, що державний виконавець формально виконує вимоги ст. 63 Закону. Згідно Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має належні повноваження, та зобов'язаний викликати уповноважених посадових осіб боржника та отримати від них пояснення з приводу невиконання рішення та вимог державного виконавця, визначити винних у невиконанні та прийняти саме до них примусові виконавчі дії(накладення штрафу, забезпечення явки приводом, відібрання пояснень, обмеження у виїзду за корон та інше). Проте, усі його (скаржника) звернення виконавцем ігноруються. У зв'язку з викладеним просив суд визнати дії виконавця в частині способу виконання немайнового характеру; зобов'язати виконувати рішення у спосіб передбачений для рішень майнового характеру; визнати бездіяльність щодо виконання судового рішення неправомірною; зобов'язати згідно ст. 18 Закону провести належну перевірку виконання рішення суду, забезпечити виклик уповноважених посадових осіб для надання пояснень; забезпечити їх явку у разі ігнорування виклику виконавця; встановити причини невиконання рішення суду; накласти штрафи на конкретних винних посадових осіб; у разі і подальшого ухиляння від виконання звернутися до суду із поданням про обмеження права виїзду за кордон.

В судовому засіданні представники скаржника підтримали обставини викладені в скарзі, вимоги, просили їх задовольнити. Зауважили, що авансовий внесок був сплачений саме як за майновий спосіб виконання рішення суду.

В судове засідання представник боржника не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про відкладення чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

В судове засідання суб'єкт оскарження не з`явився, про день та час місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Суд, вислухавши пояснення представників скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника підлягають задоволенню частково.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2018 року у справі відкрито провадження.

26.02.2018 року на вимогу суду надішли копія матеріалів виконавчого провадження № 55424525.

В суді встановлено, що 20.12.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано дублікат виконавчого листа справі № 755/2195/15-ц, згідно якого зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» видати ОСОБА_1 кошти - за договором № SAMDN 9383 вклад «Стандарт 12 мес.» суму вкладу у розмірі 40260,82 доларів США; за договором № SAMDN 4321 вклад «Стандарт «12 мес.» суму вкладу у розмірі 31197,05 доларів США; за договором SAMDN 93 вклад «Стандарт 6 мес.» суму вкладу у розмірі 102 472,66 грн.; за договором № SAMDN 5412 вклад «Стандарт 12 мес.» суму вкладу у розмірі 33215,18 доларів США; за договором № SAMDN 109 вклад «Стандарт 12 мес.» суму вкладу у розмірі 36 234,74 доларів США; за заявою на відкриття вкладу «Стандарт» № SAMDN 7887 суму вкладу - 35 228,22 доларів США; за заявою на відкриття вкладу «Стандарт» № SAMDN 7867 суму вкладу у розмірі 30 195,62 доларів США.

21.12.2017 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рудиком В.В. відкрито виконавче провадження № 55424525, та запропоновано боржнику в добровільному порядку виконати рішення суду.

27.12.2017 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рудиком В.В. до постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2017 року внесено виправлення помилку в частині резолютивної частини рішення суду.

Згідно акту державного виконавця від 29.01.2018 року рішення суду станом на 29.01.2018 року не виконано.

Постановою від 31.01.2018 року державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рудика В.В. накладено штраф на ПАТ КБ «ПриватБанк» за невиконання рішення суду в сумі 5 100,00 грн.

Дані обставини встановлено з копії виконавчого провадження станом на 19.02.2018 року (на час відправлення копії виконавчого провадження).

Встановлено, що виконання судового рішення відбувається в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п'ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п'яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Встановлено, державний виконавець Рудик В.В. здійснює виконання судового рішення в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», і його дії відповідають даній нормі Закону.

Однак, як слідує з резолютивної частини рішення Апеляційного суду м. Києва 14.01.2016 року, судом було вирішено зобов'язати Банк передати ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 206 331,63 доларів США та 102 472,66 грн., що на думку суду, підлягає виконанню у спосіб, визначений для виконання рішень майнового характеру. Такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), яка прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України).

У чинних законах та інших нормативно-правових актах У країни дано не лише цивільно-правове визначення договору банківського владу, але й розкрито його особливості з урахуванням спеціального законодавства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Таким чином, рішення суду як про стягнення, так і зобов'язання повернути грошові кошти за договором банківського вкладу, є рішенням майнового характеру.

Враховуючи викладені обставини, та норми законодавства, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню лише в частині невірно обраного способу виконання судового рішення. В іншій частині скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги законодавства та документи, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 383 КК України. ст.ст. 1,2, 3, 18, 28, 63, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1, боржник: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рудика Віталія Валерійовича - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рудика Віталія Валерійовича у частині виконання рішення суду на підставі дублікату виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року у справі № 755/2195/15-ц у спосіб, визначений для рішень немайнового характеру.

Зобов'язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рудика Віталія Валерійовича виконувати у виконавчому провадженні № 55424525 рішення суду на підставі дублікату виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року у справі № 755/2195/15-ц у спосіб, визначений для рішень майнового характеру.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 03.04.2018 року.

Суддя: