АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року

м. Рівне

Справа № 572/2650/17

Провадження № 22-ц/787/208/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: - Шеремет А. М., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання - Вихотень Я. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

відповідач - Любиковицька сільська рада Сарненського району Рівненської області

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Сарненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 листопада 2017 року у складі судді Ведяніної Т.О., ухваленого в м. Сарни Рівненської області о 13 год. 38 хв., відомості про дату виготовлення повного тексту відсутні,

в с т а н о в и в :

Відповідно до пункту 9 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2144-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Сарненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області

про стягнення встановлення факту проживання. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з липня 1987 року по липень 1990 року проживав у с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області без реєстрації місця проживання, оскільки не вважав це важливим чи необхідним, проте на даний час встановлення такого факту впливає на його можливість призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, у зв'язку з чим і просив суд встановити такий факт.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 21 листопада 2017 року вказаний позов задоволено в повному обсязі. Встановлено факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області без реєстрації у період з 03 липня 1987 року по 16 липня 1990 року.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що факт проживання позивача у с.Любиковичі Сарненського району Рівненської області протягом часу, вказаного у позовній заяві, повністю доводиться дослідженими судом доказами.

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, Сарненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, і у зв'язку з цим встановлення факту проживання позивача у ньому впливатиме в подальшому на призначення пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Додає, що згідно із ст. 55 цього Закону, право на зниження пенсійного віку мають особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Звертає увагу суду на те, що згідно долучених до позовної заяви документів, факт постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення не підтверджено, оскільки у довідці Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 05.10.2017р. № 2407 вказано, що ОСОБА_3 проживав та зареєстрований в с.Любиковичі з 01.01.1964р. по 20.08.1981р. та з 16.01.1991р. по даний час. Зауважує, що у довідці ВПУ № 22 від 10.10.2017р. вказано, що ОСОБА_4 працював у ВПУ № 22 м. Сарни на посаді тренера-викладача по боксу з 03.09.1987р. по 16.07.1990р.. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Любиковичі Сарненського району Рівненської області, де і зареєстрований з 23 січня 1991 року, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_1, виданого Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області 29.12.1996 року (а.с. 4-6)

Як вбачається з довідки № 2407 від 05 жовтня 2017 року, виданої Любиковицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований у вказаному населеному пункті з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 20 серпня 1981 року, з 16 січня 1991 року по даний час (а.с. 9).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не міг постійно проживати у вказаний ним період в с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області з огляду на те, що працював у м. Сарни Рівненської області, апеляційним судом відхиляються з наступних міркувань.

Із копії диплому НОМЕР_2, виданого Донецьким технікумом фізичної культури та спорту, встановлено, що позивач дійсно закінчив вказаний навчальний заклад 30 червня 1987 року.

Відомості з трудової книжки ОСОБА_3 НОМЕР_3 підтверджують, що він з 03 вересня 1987 року по 16 липня 1990 року працював тренером-викладачем з боксу у Сарненському СПТУ-22 (а.с. 10-11).

Довідка №01-13/412 від 10 жовтня 2017 року, видана ВПУ №22 м.Сарни також підтверджує зазначений період роботи позивача.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 21.11.1987р., ОСОБА_3 було укладено шлюб з ОСОБА_5 21 листопада 1987 року (а.с. 8). Дружина позивача була допитана в якості свідка в суді першої інстанції та дала покази, що після одруження вони з чоловіком стали проживати в с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області. Свідок ОСОБА_6 також підтвердила, що її чоловік працював у м. Сарни Рівненської області, проте проживав без реєстрації в с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області, щоденно доїжджаючи до місця роботи і назад.

Такі покази дружини відповідача співпали із показаннями інших свідків: ОСОБА_7, сусіда позивача, та ОСОБА_8, брата позивача, які підтвердили, що після закінчення у 1987 році технікуму ОСОБА_3 почав проживати із сім'єю у с.Любиковичі Сарненського району Рівненської області, хоча працевлаштованим був у м.Сарни Рівненської області.

Окрім цього, копії свідоцтв про народження дітей позивача - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, вказують на те, що вони народилися в с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області (а.с. 16).

У зв'язку з наведеним, колегія суддів приходить до переконання про те, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними й достовірними доказами: показами свідків та документами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Сарненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 листопада 2017 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н. М.

Судді: Шеремет А. М.

Шимків С. С.